Korporatsioon Vironia 1900–2000

Korporatsioon Vironia 1900–2000

Table of Contents
1. [TRÜK=20%] Kuidas saadi tagasi Vironia kinnisvara Tartus Leo Õispuu	000
Tagastamise seaduste poolne eeldus	000
Vironia vara tagastamise protsess kronoloogilises järjekorras	000
Hoonete (kiire) tagastamise vastu suunatud asjaolud ja Vironia tegevus	000
Uus rektor ja uued seisukohad	000
Tegevus ministeeriumide tasandil	000
Hoonete üleandmise pidurdamine seoses katlamaja haldamise probleemiga	000
Hoonete vastuvõtmise vormistamine	000
Maakrundi väljamõõtmine ja kinnistamine	000

Chapter 1. [TRÜK=20%] Kuidas saadi tagasi Vironia kinnisvara Tartus Leo Õispuu
Alljärgnev on alb2000 toimkonna selle peatüki planeerimise märkmestik. Seda märkmestikku summutatakse kilede valmistamise ajal. (The following is alb2000 editorial-team planning material. This material will be suppressed when alb2000 goes to press.) 
REDIGEERIMISE KROONIKA:
* 20010816T222011Z
  __{t.karmo} kandis SGML-allikasse filoloog {p.sarevet}-i 
    keelelised parandused
* 20011025umbes
  __{t.karmo} viis läbi 
    esialgse stiililise-struktuurilise redigeerimise

KVALITEEDI KONTROLLID: 
!_{tkarmo} tehku esialgset stiililist-struktuurilist redigeerimist,
  et edaspidi läheks filoloogil hõlpsasti:
  * "fuufuude hulgas kõige tähtstamad guuguu, larrlarr jt." 
    asendada loogilisema keelendiga 
    "fuufuude hulgas muude seas kõige tähtsamad guuguu, larrlarr"
    (_"jt"-loogika probla) 
  __TEHTUD
!_{tkarmo} kandku selle eest hoolt, et ütlema esimeses mainimises
  "vil! dekaan Aadu Aabits", mujal aga alati "A.Aabits"
  __TEHTUD
!_{tkarmo} kandku selle eest hoolt, et pala on kõikjal kolmanda
  isiku vormis, nagu seda on kõik palad albumi B1a, B2a, B3a, B4a
  osades
  __TEHTUD
!_{tkarmo} kandku selle eest hoolt, et ütleme "L.Õispuu"
  homogeensuse huvides, mitte "autor"
  __TEHTUD
!_{tkarmo} kandku selle eest hoolt, et on rakendatud SGML-i "blockquote"
  (võike tähestik, vasem serv sisse surutud)
  mehhanism seal ja ainult seal kus on tegemist dokumendi otsese tsitaadiga,
  ja et parafeerimise puhul esineb mitte "blockquote"-i vaid
  "itemizedlist"-i mehhanism (kuulidega loetelu tavalises tähestikus)
  __TEHTUD
!_{tkarmo} kandku selle eest hoolt, et sõne "Kommentaar" pole
  kasutatud seal, kus on juba ladumisest ilmne, et tegemist on kommentaariga
  __TEHTUD
!_{olga.schihalejev} kontrolligu pala õigekeelsust
!_{loispuu} teatagu {tkarmo}-le, 
  kas on lubatav käsitleda seda lõiku, 
  mida juhatavad sisse sõnad 
  ((__TSITAAT))Selle täiendava seletamise
  kirja sisu oli järgmine((/__TSITAAT)), 
  ja mille alguseks on 
  ((_TSITAAT))
  Hoonete Lai tn. 30 ja 32 endisel individualiseeritaval kujul
  ((/__TSITAAT)), 
  kui parafeerimine, mitte kirja otsene tsitaat
  (_jaataval juhul saab {tkarmo} teha paar muudatust, 
  näit. 11.11.92 asemel 11.november 1991)
  (_eitaval juhul peab {tkarmo} jätma kirjaviis muutmata) 
  (_kui {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis tähtajaks
    20001025T235959Z, oletab ta, et vastus on eitav)
!_{loispuu} teatagu e-posti teel {tkarmo}-le, KUI see tal v\~oimalik on, 
  millal umbes häavis tiibklaver
  (_{tkarmo} nagu mäletab, et ta istus aastaid TÜ aulas, 
    hävis alles umbes Gorbatshevi ajastul) 
  (_kui aga {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis äahtajaks
    20001025T235959Z, ta ei näarveeri, ja vaid oletab, et 
    kysimusele ei olnud lihtne vastata)
!_{loispuu} teatagu e-posti teel {tkarmo}-le, 
  kas {tkarmo} tõõtas korrektselt käsitledes
  see lõoik, mida juhivad sisse sõnad
  ((__TSITAAT))Siin on selle kirja sisu lühendatult:((/__TSITAAT))
  ja mille alguseks on ((__TSITAAT)Palume kiirendada õigusvastaselt
  võõrandatud((/__TSITAAT)) kui parafeerimine, mitte
  sõna-sõnaline originaalüriku äratoomine
  (_kui  {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis täahtajaks
    20001025T235959Z, oletab ta, et vastus on jaatav)
!_{loispuu} teatagu e-posti teel {tkarmo}-le, 
  kas {tkarmo} tõõtas korrektselt käsitledes
  see l\~oik, mida juhivad sisse sõnad
  ((__TSITAAT))Lühisisu oli järgmine:((/__TSITAAT))
  ja mille alguseks on ((__TSITAAT)EPMÜ peab vabastama Lai
  ((/__TSITAAT)) kui parafeerimine, mitte
  sõna-sõnaline originaalüriku äratoomine
  (_kui  {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis täahtajaks
    20001025T235959Z, oletab ta, et vastus on jaatav)
!_{loispuu} teatagu e-posti teel {tkarmo}-le, 
  kas {tkarmo} tõõtas korrektselt käsitledes
  see l\~oik, mida juhivad sisse sõnad
  ((__TSITAAT))Korraldusega nr.258 otsustas järgmist:((/__TSITAAT))
  ja mille alguseks on ((__TSITAAT)Tagastada majavaldused Lai
  ((/__TSITAAT)) kui parafeerimine, mitte
  sõna-sõnaline originaalüriku äratoomine
  (_kui  {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis täahtajaks
    20001025T235959Z, oletab ta, et vastus on jaatav)
!_{loispuu} teatagu e-posti teel {tkarmo}-le, 
  kas {tkarmo} tohib kustutada pisut ootamatud
  jutumärgid sõnade ümber
  ((__TSTIAAT))maraton ja ohtlik palliloopimine((/__TSITAAT))
  (_vihje mõnele klassikalisele eesti autorile?, keda {tkarmo}
    ei tunne ära?)
  (_kui  {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis tähtajaks
    20001025T235959Z, oletab ta, et vastus on eitav)
  __TEHTUD
    __otsest vastust selles punktis ei tulnud 
!_{loispuu} teatagu e-posti teel {tkarmo}-le, 
  kas {tkarmo} tegutses õietu jutumärkidega
  läigus ((__TSITAAT))Toonitati, et aktile
  allakirjutamiseks „Teie [rektori] poolt“((/__TSITAAT))
  (_kui  {tkarmo} ei kuule midagi selles punktis tähtajaks
    20001025T235959Z, oletab ta, et vastus on jaatav)
  __TEHTUD
    __otsest vastust selles punktis ei tulnud
!_filoloog {p.sarevet} kontrolligu keelt 
  __TEHTUD@20010726

MUREPUNKTID
* autoril seisab 
  ((TSITAAT))(vajab Majandusministeeriumi täpsustust)((/TSITAAT)),
  nagu allpoolses SGML-allika kommentaaris ka märgitud
  __siin võib-olla vaja konsulteerida Majanudministeeriumiga
Ülaltoodu on alb2000 toimkonna selle peatüki planeerimise märkmestik. Seda märkmestikku summutatakse plaatide valmistamise ajal. (The foregoing is alb2000 editorial-team planning material. This material will be suppressed when alb2000 goes to press.) 
Tagastamise seaduste poolne eeldus
Vironialt natsionaliseeritud kinnisvara tagastamise seaduste poolne eeldus tekkis Eesti Vabariigi omandireformi aluste seaduse (ORAS) koostamise ja vastuvõtmisega. ORAS-ile sillutas teed Eesti taasiseseisvumise poliitiliste eelsündmuste ahel 1980. aastatel (nagu pikemalt seletatud toimetuse poolt käesoleva juubelialbumi elektroonilises variandis akadeemilise Eesti üldise ajaloo konspektis“).
Sündmusteahela tulemusena kujunes välja 1991. aasta taust omandiprobleemi lahendamiseks. Turusuhetel baseeruva majanduse jaoks oli ja on omandiprobleemi kiire ja kindlustunnet tekitav lahendus äärmiselt vajalik. 1991. aasta alguseks väljakujunenud poliitiliste jõudude vahekorra juures seadusandlikes organites ning erinevate huvigruppide vahel saavutatud kompromisside tulemusena koostati õigusvastaselt võõrandatud varade asjus mitte tagastamise, vaid reformimise seadus. Reformiseadus antud juhul tähendab peamiselt tapetud ja represseeritud õigusjärgsete omanike varade ligi kahe kolmandiku osa mittetagastamist või kompenseerimist ja seejärel järjekordset poolmuidu ümberjagamist. Õigusjärgsete omanike natsionaliseeritud varade esimese tasuta või sümboolse tasu eest ümberjagamise nn. heausksetele omanikele ja korteriorderiga üürnikele andmise teel viis läbi nõukogude okupatsioonivõim. Praegu toimub sajanditega kogutud omandi teine ümberjagamine endiste okupantide ja kollaborantide või nende järglaste aktiivsel osavõtul. Omanikele antav kompensatsioon on ligi sada korda väiksem turuhinnast.
Vironia vara tagastamise protsess kronoloogilises järjekorras
Järgnevalt vaatleme Vironia kinnisvara tagastamise protsessi dokumentide või asjaolude kronoloogilises järjekorras. 1940. aastal pandi natsionaliseerimine toime mõne tunni vältel. Tagastamisprotsessiks kulus viis aastat, ning olgu korporatsioon õnnelik, et oma vara üldse tagasi sai –et see ei läinud varade teisele ümberjagamisele. 
•	13. juunil 1991 võeti vastu „Eesti Vabariigi omandireformi aluste seadus“ (ORAS), mis avaldati „Riigi Teatajas“ 1991, 21, 257 ja jõustus 20. juunil 1991. aastal. ORAS-e teksti on ajavahemikus 18. detsember 1991–29. jaanuar 1997 muudetud vastavate seadustega seitsmeteistkümnel korral. Valdavalt toimusid muudatused omanikele ebameeldivas suunas.
•	17. oktoobril 1991 võeti vastu Eesti Vabariigi maareformi seadus, mis hakkas kehtima 1. novembril 1991. aastal.
•	 Ülalmärgitud kahele seadusele lisandusid rakendamisseadused ning rohkesti neist tulenevaid seadusi, määrusi, korraldusi jne. 
•	1991. aasta suvel-sügisel alustas Vironia Vilistlaskogu vastavalt ülalmärgitud seaduste paragrahvidele oma tegevust Tartus paiknevate natsionaliseeritud majavalduste Lai tn. 30 ja 32 ja majade juurde kuuluva maakrundi, endise kinnistu 131 tagasi saamiseks. Esialgu koguti ja koostati materjale kohtule.
•	7. oktoobril 1991 Tallinna Mererajooni Rahvakohtu otsusega tuvastati juriidiline fakt, et korporatsioon Vironia Vilistlaskogu põhikirjaline tegevus ei ole katkenud tema tegevuse algusest peale ja ta tunnistati omandireformi õigustatud subjektiks (etteruttavalt!). Tsiviilasja nr. 2-1550 1991. a. kohtuotsuses on kirjutatud, et kohus, koosseisus eesistuja Laurisaar, rahvakaasistujad Kallaspoolik ja Tammleht, arutas avalikul kohtuistungil Vironia Vilistlaskogu avaldust õigusjärgluse tuvastamiseks. Kohus kuulas ära Vilistlaskogu esimehe (Harry Esop’i) ning võtnud arvesse teisi asjas esitatud materjale leidis, et taotlus on põhjendatud ja kuulub rahuldamisele. Kohtuotsuses on kirjutatud alljärgnevad otsuse tegemiseks vajalikud ajaloolised asjaolud (kohus tuvastas): „Korporatsioon Vironia on asutatud 26.11.1900.a. Lätis, Riias. 1920. aastal asus korporatsioon Riiast Eesti Vabariiki, Tartusse, Tartu Ülikooli (edaspidi ka lühendina TÜ) juures registreeriti korporatsioon Vironia Vilistlaskogu, võeti vastu põhikiri. Korp! Vironia Vilistlaskogu põhikiri registreeriti 25.01.1926.a. Tallinn–Haapsalu Rahukogu juures nr. 884/1920. a. all. Pärast 16. juunil 1940. a. aset leidnud Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt keelustati teiste üliõpilasorganisatsioonide hulgas ka korporatsioon Vironia ja tema Vilistlaskogu tegevus. Kogu vara, mis kuulus korporatsioon Vironiale ja tema Vilistlaskogule võeti ära. Peale korporatsiooni likvideerimist osa liikmeid vahistati, umbes 150 liikmel õnnestus põgeneda välismaale, kus jätkati tegevust. Alates 60-ndate aastate lõpust hakkasid Eestisse jäänud viroonlased uuesti koos käima…“ [Käesoleva artikli kirjutamisel ei käinud autor kohtuarhiivis Vironia kohtutoimikusse kogutud materjale taas läbi lugemas. Neid asjaolusid meenutas ta vaid Kohtuotsuse täieliku teksti abil ning sellest tulenevate dokumentidega. –L. Õ.]
•	21. oktoobril 1991 kirjutati Tartus asuva Eesti Ajalooarhiivi arhiiviteatises järgmist: „Arhiivifondi ‘Tartu Kinnistusamet’ Tartu linna I hüpoteegiringkonna kinnistusregistris on kinnistu nr. 131 all järgmine sissekanne: Laial tänaval osalt päris-, osalt riigimaal asuva kivimaja omanikuks kinnitati, riigimaa põhirendi ja pärismaa ning hoonete omandi õigusel, 3. märtsi 1923. a. ostulepingu alusel üliõpilaste korporatsiooni ‘Wironia’ vilistlaste kogu, hind 2 000 000 marka. Kinnisvara natsionaliseeriti 31. okt. 1940. a. Eesti NSV ajutise Ülemnõukogu Presiidiumi seadluse alusel.“ Tellimiskirja arhiivile selle arhiiviteatise saamiseks on esitanud sv! Vahur Pindma. – Ostulepingu erinevad kuupäevad 17.02.1923 ja 03.03.1923 on ilmselt vana ja uue kalendri järgi. – Hoonete ja krundi tagastamiseks järgmiste vajalike dokumentide – ostulepingu (3. märtsil 1923) kolme lehekülje ja krundiplaani kahe lehekülje koopiate kättesaamiseks arhiivist tuli L. Õispuul mitu korda sõita Tallinna ja Tartu vahet.
•	1. novembril 1991 andis H. Esop kui korp! Vironia Vilistlaskogu esimees vil! dots. Leo Õispuule volikirja natsionaliseeritud kinnisvara ja äravõetud vallasvara tagastamisega seonduvate asjaajamiste sooritamiseks.
•	11. novembril 1991 võttis Tartu Linnavalitsus L. Õispuult kui volikirjaga esindajalt vastu avalduse õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise või kompenseerimise (ÕVVTK) kohta varale Lai tn. 30 ja 32. See avaldus registreeriti nr. 459 all. Asjaolude tõendamiseks oli avaldusele lisatud kohtuotsus 7. oktoober 1991, volikiri 1. november 1991, arhiiviteatis 21. oktoober 1991, ostuleping 17. veebruar 1923 ja krundiplaan aastast 1885, kõik koopiatena. Vironia taotles ehitiste ja maa, ehitiste sisseseade ja klubilise tegevuse vallasvara tagastamist; hävinenud sisseseade ja vallasvara kompenseerimist.
•	20. mail 1992 sai L. Õispuu Eesti Riigiarhiivilt (Tallinnas) spetsiaaltempliga kinnitatud dokumendikoopiad selle kohta, et 1940. aasta 19. aprilli korteriloenduse majalehe andmetel oli Lai tn. 30 maja ehitusmaterjaliks kivi, seinte väliskate oli krohv, katuse materjal plekk, korruste arv kolm, elukorterite arv kolm, elanike arv kaheksa, vesi saadi oma veevõrgust (v.v.) ja reovesi kõrvaldati linna kanalisatsiooni. Korteris nr. 3 oli kaks tuba, kolmkümmend kuus ruutmeetrit, neli elanikku, korteripidajaks oli majahoidja Kristjan Sikka. Korteris nr. 4, kolm tuba, viiskümmend kolm ruutmeetrit, kolm elanikku, korteripidajaks oli Salme Noormäe. Korteris nr. 5 oli üks tuba, kakskümmend üks ruutmeetrit, oli vaba ja korteris nr. 6 oli üks tuba, viiskümmend kuus ruutmeetrit, oli kontoriruum. Lai tn. 32 maja ehitusmaterjalina on samuti märgitud kivi, seinte väliskate krohv, katuse materjal plekk, korruste arv kaks. Selles majas paiknes tööstus.
•	Juunil-juuli 1992 ootas Vironia majade tagastamise avalduse läbivaatamise-otsustamise järjekorda. Vironia vallasvara otsingutel selgus, et paljud esemed nagu hõbepeekrid, antiikmööbel, maalid, raamatud, jne. asusid hajutatult erinevates muuseumides ja teistes asutustes. Tiibklaver asus Tartu Ülikooli (TÜ) aulas, kuid hävis seal tulekahjus. Õigusvastaselt võõrandatud vallasvara ei kuulunud ORAS sätete alusel tagastamisele, kuid ettenägelikud Vironia vilistlased olid paljud korporatsiooni esemed deponeerinud muuseumi ja seega olid need jäänud Vironia omandiks. Eesti Rahva Muuseumi juhtkond ei soovitanud Vironial neid Eesti kultuurivaramu hulka kuuluvaid esemeid muuseumist ära viia, kuna siis ei olnud nende jaoks turvalist hoiukohta. Kauneid hõbepeekreid on korporatsioon korduvalt kasutanud vennastuspidudel. Vironia vallasvara kohta ollakse peale mainitud muuseumi saadud andmeid veel Kunstimuuseumist, Linnaarhiivist, Eesti Ajalooarhiivist, Tartu Ülikooli raamatukogust. Seejuures abistasid L. Õispuud muude seas eriti vil! vil! Leo Tiik, Avenir Aksel, Aadu Ritso ning sv! sv! Andrus Soodla ja Raigo Sõlg. Üheksakümnendate aastate teisel poolel ei olnud vallasvara küsimused veel lõplikult lahendatud.
•	27. augustil 1992 loeti Tartu Linnavalitsuse ÕVVTK komisjoni otsusega nr. 5 (nn. objekti-subjekti otsusega) omandireformi objektiks Lai tn. 30 ja 32 hooned ja krunt ning korp! Vironia Vilistlaskogu tunnistati omandireformi õigustatud subjektiks nimetatud hoonete osas tervikuna ja krundist poole mõttelise osa suhtes. Need andmed esitati endiste omanike ja vara registrisse kandmiseks. Rahuldamata jäi Vironia taotlus poolemõttelisele osale krundist Lai tn. 30 ja 32, kuna majatagune, endise linnamüüri äärne osa oli rendikrunt. Rahuldamata jäeti ka taotlus majade sisseseadele (näiteks oma keskküttekatel jne.) ning klubilise tegevuse vallasvarale, kuna need ei olnud omandireformi objektiks ORAS sätete alusel seisuga august 1992. Hiljem seaduste sätteid muudeti-täiendati ja Vironia sai tagasi ka teise poole, „põlisrendi“ osa krundist.
Hoonete (kiire) tagastamise vastu suunatud asjaolud ja Vironia tegevus
10. septembril 1992 andis Vironia Vilistlaskogu kirjaliku nõusoleku võtta vastu Tartu linnas paiknevad majad Lai tn. 30 ja 32 ilma kulumist arvestamata ja koos kehtivate üüri- ning rendilepingutega, nagu seda nõudis Tartu Linnavaraamet.
27. oktoobril 1992 ilmus ajalehes „Postimees“ Tartu Linnavaraameti teadaanne selle kohta, et seaduse „Endisel individualiseeritaval kujul säilinud õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise kiirendamise kohta“ alusel on otsustatud tagastada endistele omanikele mitmed Tartu linnas asuvad hooned, teiste hulgas ka Lai tn. 30 ja 32 paiknevad Eesti Põllumajandusülikooli (EPMÜ) õppehooned.
4. novembri 1992 saatis EPMü prorektor Ivar Etverk kirja nr. M-368 Tartu Linnavaraametile: 
Seoses 27. oktoobril 1992 ajalehes „Postimees“ ilmunud teadaandega [vt. eelmine lõik – L. Õ.] palub arvestada järgmist: „1951. a. moodustati Tartu Riikliku Ülikooli baasil uue õppeasutusena Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Õppetöö läbiviimiseks anti EPA bilanssi ülikoolile kuulunud hooned [minu rõhutus – L. Õ.] Lai tn. 30 ja 32. Käesoleval ajal paikneb mainitud hoonetes EPMÜ Loomakasvatusinstituut koos õppetoolide, laboratooriumide ja auditooriumidega.
Kuigi EPMÜ on alustatud Tähtvere väljale uue Loomakasvatusinstituudi hoone ehitamist, on selle lõpetamiseks minimaalselt vajalik 1,691 milj. EEK. Kui EV Valitsus eraldab meile vajalikud summad, siis saaks uue hoone ehituse lõpetada 1994. aastal. Sellisel juhul saaksime Lai t. 30 ja 32 hooned täielikult vabastada 1. septembriks 1994. aastaks.
Peale selle on EPMÜ oma vahenditega ehitanud Lai t. 30 hoonele IV korruse, hoovipealse galerii peale õpperuumid, Lai t. 32 hoovile garaažid ning nende peale õpperuumid, hoone ise on põhjalikult ümber ehitatud. Hoonete kütmiseks on ehitatud katlamaja. Hoonete tagastamisel tuleks kindlasti arvesse võtta ka meie [= EPMÜ –L.Õ.] poolt tehtud kulutusi.
 Selle kirjaga alustas EPMÜ kirjavahetuste ja nõupidamiste seeriat, mis kestis kuni 14. veebruarini 1994, kus osavõtjateks olid Vironia, Tartu Linnavaraamet, EPMÜ, Loomakasvatusinstituut, põllumajandusminister, aseministrid, kantsler, osakondade juhatajad, peaminister, haridusminister, Justiitsministeeriumi keskkomisjon. Hooneid ei tahetud Vironiale tagastada. Vironia võitlus kõrgete riigiametnikega oli raske ja näis tihti lootusetuna, kuid lõppes ometi korporatsiooni võiduga. EPMÜ soovis valitsuselt raha uusehituste jaoks ning ligi kaheaastast ooteaega, aga samuti endisel individualiseeritaval kujul säilimise ekspertiisi tegemist – sõnades „EPMÜ respekteeris täielikult endise omaniku korp! Vironia taotlust vara tagastamisel, kuid palub arvestada…“ 
11. novembril 1992 oli L. Õispuu isiklikult EPMÜ rektori Olev Saveli juures tema kabinetis Riia tn. 12 läbirääkimistel prorektor Ivar Etverki kirja M-368 (04. november 1992) teemadel, kusjuures lepiti kokku alljärgnevas: 
•	Kirjaga M-368 linnavaraametile ei taotleta Vironiale omandiõiguse ülemineku takistamist.
•	Mingeid rahalisi pretensioone EPMÜ korp! Vironia Vilistlaskogule ei esita.
Kirjaga M-368 tahtis EPMÜ näidata seda, et nad on „Postimehes“ 27. oktoobril 1992 avaldatud vastavasisulist teadaannet lugenud ja et nad tegelevad selle küsimusega. 
Ülaltoodud kokkulepetest EPMÜ rektoriga informeeris L. Õispuu Tartu Linnavaraameti peaspetsialisti Anu Öpikut. Vastavat kirjalikku dokumenti selle kohta ta siis ei soovinud.
7. jaanuaril 1993 saatis Ivar Etverk (EPMÜ) faksi Põllumajandusministeeriumi Reformiosakonda Peeter Vilimaale. Esitatati andmed EPMÜ hoonete kohta, kokku kaks lehekülge seitsmekümne seitsme hoone andmetega, ka väljaspool Tartu linna asuvate andmetega. Tabelis oli esikohal õppehoone Lai tn. 30 bilansilise maksumusega 7941.- EEK ja järjekorranumbriga 2 oli õppehoone Lai tn. 32 bilansilise maksumusega 716.- EEK. Mõlema hoone puhul seisis märkus „Õigusjärgne omanik Korp! Vironia“. Tabelis oli veel kolme hoone puhul analoogiline märkus „Õigusjärgne omanik“, näiteks Maarja Kogudus võimla Pepleri tn. 1 suhtes, Kaitseliit peahoone Riia tn. 12 suhtes ja O. Danieli pärija elamu ning kuuri Elva, Vapramäe 15 suhtes. – Need materjalid näitasid, et oli käsil ettevalmistustöö õigusjärgsetele omanikele kuuluvate hoonete kandmiseks riigi omandisse jääva vara nimekirja. Vironiale oleks see tähendanud hoonete mittetagastamist.
10. septembril 1993 valmis korp! Vironia Vilistlaskogu aseesimehe L. Õispuu ja korp! Vironia Tartu konvendi oldermani R. Sõlg’i kolmeleheküljeline kiri Tartu Linnavaraametile ja EPMÜ rektorile. Kiri oli vastuseks EPMÜ prorektori I. Etverki kirjale M-368, 4. novembrist 1992. Kiri väärib valdavas ulatuses avaldamist, kuna kätkeb eneses ajaloolisi ja ehitustehnilisi andmeid korporatsiooni hoonete Lai tn. 30 ja 32 kohta: 
EPMÜ kirja M-368 viiest lõigust neli on meile täiesti arusaadavad ja üldist situatsiooni kirjeldavad. Lai tn. 30 ja 32 paiknevate hoonete tagasiandmist Korp! Vironia Vilistlaskogule on juba ligi aasta jooksul ilmselt takistanud nimetatud kirja eelviimane, mitte kõiki asjaolusid sisaldav lõik. Olemasoleval kujul kirja M-368 eelviimane lõik võib tekitada konkreetse asjaga mitte kursisoleval isikul kahtluse nimetatud hoonete „endisel individualiseeritaval kujul säilimise“ osas. Seepärast oleme sunnitud käesolevaga täiendama kirja M-368 eelviimase lõigu argumente järgmiste faktidega:
Kokkuvõtlikult näitavad arvutused, Tartu Kinnistusameti vastava toimiku materjalidele, arhiiviandmetele ja vilistlastelt saadud andmetele tuginedes, et kinnistul nr. 131 asuvate (põhi)hoonete maht on peale 1951. aastat, mil hooned anti vastloodud EPMÜ eelkäijale, suurenenud 17% võrra. Seejuures, ilmselt enne 1951. aastat, on maha lammutatud suur puidu- ja turbakütuse hoidla, tõldadekuur, lehtla aias ja veel mõned väiksemad abihooned, millede kohta on olemas ainult orienteeruvad mõõtmed.
Kirjas M-368 kirjutatakse „…EPMÜ on … ehitanud Lai tn. 30 hoonele IV korruse“. Seletuskirjale lisatud valguskoopialt (Üliõpilaslehest nr. 13, 1935. a.) on näha, et IV korrus oli enne sõda kõrgete akendega pööningukorrus, mida kasutati vehklemiseks ja lasketiiruks. Mainitud hoone katus on säilinud sama kujuga. Suusõnalistel andmetel tõsteti seda 0,2–0,3 m võrra kõrgemale. Akende arv on endine, neid on vaid mitteoluliselt suuremaks tehtud allapoole suunas. III korrusel paiknenud ohvitseride kasiino esinduslikke kõrgeid ruume on tehtud uue viletsa vahelaega umbes 0,2–0,3 m võrra madalamaks. 1960-ndatel aastatel selleks otstarbeks ehitatud vahelagi on nõrk: mõnes ruumis on põrand vajunud kausikujuliseks, kuni 10 cm keskelt madalam võrreldes servadega. Seega toimus praktiliselt ebakvaliteetsete sisemiste vaheseinte ja -lagede ehitamine meie „vehklemise ja lasketiiru ruumi“ ja seda tehti 0,4–0,6 m kõrgemaks, osaliselt III korruse arvel.
„…on ehitatud … hoovipoolse galerii peale õpperuumid“. Peahoonet tiibhoone ja saaliga ühendav galerii III korruse tasemel (rohkem ei ole ka praegu korruseid) oli olemas enne sõda (vt. lisatud valguskoopia). Tiibhoones paiknenud konvendi saali, mis ehitati 1804. a. keiser Aleksander I vastuvõtuks, jaotamist vaheseintega õpperuumideks, peame negatiivseks kulutuseks. Galerii ja tiibhoone poolkeldrikorrus (I korrus) on säilinud endisel kujul ja mahus.
„ … on ehitatud …Lai tn. 32 hoovile garaažid ning nende peale õpperuumid.“ Garaažid on ehitatud kahelt küljelt vanade müüride vahele, osaliselt endise tõldadekuuri asupaigale. Vastukaaluks on lammutatud suur küttepuidu ja -turba hoidla, tõldadekuur, lehtla aias ja veel mõned abihooned.
„Hoonete kütmiseks on ehitatud katlamaja.“ See katlamaja on ehitatud meie krundi sisse nurgana ulatuvale territooriumile, kuid kahjuks siiski võõrale Lai tn. 34 krundile ja nüüd oleme sunnitud seda katlamaja hoonete kütmiseks omale nõutama. Meie majade keskküte pandi sisse heade laevakatelde baasil 1937/38. aastatel. Keskkütte radiaatorid ja torud on enamuses välja vahetamata töötanud tänaseni. Meie katlamaja Lai tn. 30 hoone keldris kasutasid TÜ ja EPMÜ amortiseerumiseni.
Täiendavalt keskküttele oli Lai tn. 30 hoone esimesel korrusel veel 7 ahju, teisel korrusel 4 ahju ja üks kunstilise väärtusega kamin ning 4 ahju kolmandal korrusel, mis kõik on maha lammutatud.
Täiendavaks argumendiks on üle 60 jooksva meetri pikkuse ja ligi 2 meetri kõrguse piirdemüüri mahalammutamine kinnistu nr. 131 territooriumil (krundi läänepiiril).
6. oktoobril 1993 valmistas EV kultuuri- ja haridusminister Paul-Erik Rummo kirja nr. 3-4-9/1576 EV Põllumajandusministeeriumile ja Eesti Põllumajandusülikoolile. Lühisisu oli järgmine: 
•	Seoses varade tagastamisega endistele omanikele peab Tartu Kunstikool välja kolima kõigist tema kasutuses olevatest hoonetest. Seepärast minister palub kaaluda võimalust Kunstikooli ümberpaigutamiseks Lai tn. 34–36 asuvatesse hoonetesse või anda need hooned Kunstikooli bilanssi. 
Hiljem lisati Lai tn. 34–36 hoonetele ka Vironia hoone Lai tn. 32. Kombinatsioonid korporatsiooni hoonetega jätkusid.
11. oktoobril 1993 valmistas Tartu Linnavaraameti juhataja Arvo Sakarias kirja nr. 918 EV Põllumajandusministeeriumile ja EPMÜ-le. Vastavalt EV Valitsuse määrusele nr. 294, 21. septembrist 1993.a. paluti selles kirjas teatada ühe kuu jooksul „Teiepoolne seisukoht majavalduse Lai tn. 30 ja 32 tagastamise osas korp! Vironiale“. Tähtajalist vastust ei saabunud.
Uus rektor ja uued seisukohad
23. oktoobril 1993 toimusid Vironia aseesimehe L. Õispuu ja konvendi oldermani R. Sõlg’i läbirääkimised EPMÜ uue rektori M. Klaasseniga (käesoleva artikli kirjutamise ajal, s. o. 1998 teisel poolel, haridusminister). Rektor ütles, et „…juurdeehitused on olnud minimaalsed [st., et ekspertiisi tegemist ei taotleta], kuid 21.09.93 seadus võimaldab hoonete Lai tn. 30 ja 32 arvamist tagastamisele mittekuuluvate objektide hulka ja seda ka teeme, kuigi EPMÜ kolib varsti nendest hoonetest välja.“ (Täpsem tekst on ära toodud L. Õispuu–H. Esopi kirjas 2. novembril 1993.) See oli kõige mustem päev Vironia hoonete tagastamisprotsessis, mis sundis korporatsiooni asjadeajajat kirjutama peaministrile ja veel mitmele ministrile. EPMÜ uus rektor oli hoonete tagastamise vastu, seadusega ettenähtud piirides muidugi.
Järgmine etapp asjade arengus toimus 25. oktoobril 1993, EV Valitsuse määrus nr. 328 näol „Riigi omandusse jääva vara nimekirja kohta“: omandireformi aluste seaduse paragrahvi 21 osalise muutmise seaduse („Riigi Teataja“ 1993, 15, 253) alusel Vabariigi Valitsus määras: 
1. Kinnitada riigi omandusse jääva vara nimekiri 6. septembri 1993. a. seisuga (juurde lisatud) … 3. Ministeeriumidel jätkata nende haldusalas olevate objektide esitamist kandmiseks riigi omandusse jääva vara nimekirja.
Seisuga 6. september 1993 kinnitatud nimekirjas EPMÜ osas Lai tn. 30 ja 32 ei ole – väga hea, kuid ohtlik oli punkt 3, mille alusel jätkati selle nimekirja täiendamist kohustuslikus korras.
 25. oktoobril 1993 valmis EPMÜ haldusdirektor Rein Libliku kiri nr. 317 Tartu Linnavalitsuse Linnavaraameti juhatajale Arvo Sakariasele, vastusena A. Sakariase kirjale nr. 918, 11. oktoober 1993. Selles kirjas nentis haldusrektor järgmist: 
•	EPMÜ ei saa koheselt vabastada hooneid Lai tn. 30 ja 32, kuna see põhjustaks õppetöö peatumise (osaliselt muidugi) 1993/94. õppeaastaks. 
•	Lisaks korp! Vironiale on Lai tn. 32 ja 34, 36 hoonete saamise taotluse esitanud EV Valitsusele ka Tartu Kunstikool. 
•	Reaalselt saab EPMÜ Lai tn. 30 ja 32 õppehooned vabastada peale meie EPMÜ planeeritud ehitusobjektide lõpetamist Tartus Tähtvere linnaosas. 
•	Samas arvab EPMÜ, et oleks loogiline nimetatud hoonete üleandmine Tartu Ülikoolile.
See haldusrektori kiri pidi olema mittearvestatav hilinenud vastus kirjale nr. 918. Ühtlasi oli märgata, et kombinatsioonid korporatsiooni hoonetega nende väljarentimiseks või edasimüümiseks TÜ kaudu jätkusid. Püüti mitmetel põhjustel takistada hoonete tagastamist Vironiale.
2. novembril 1993 valmis asjaolude täiendav seletamise kiri Tartus Lai tn. 30 ja 32 asuvate hoonete tagastamise kohta. Selle koostas ning edastas korp! Vironia Vilistlaskogu aseesimees L. Õispuu ja kinnitas oma allkirjaga korp! Vironia Vilistlaskogu esimees H. Esop. Kiri edastati 2. detsembril 1993 EV peaministrile M. Laarile, kultuuri- ja haridusministrile P.-E. Rummole, Justiitsministeeriumi ÕVVTK Keskkomisjonile ja Tartu Linnavaraametile. Selle täiendava seletamise kirja sisu oli järgmine: 
Hoonete Lai tn. 30 ja 32 endisel individualiseeritaval kujul säilimise küsimuse kohta oli EPMÜ kirjas M-368 üks-kaks ebakompetentset lauset, millele on antud põhjalik vastus meie kirjas 10.09.1993 (vaata). Mõni päev pärast kirja M-368 (4.11.92) kirjutamist, st. 11. nov. 1992, kell 10.00 kohtus Vilistlaskogu aseesimees L. Õispuu EPMÜ rektori O. Saveliga. Nad vaatasid läbi hoonete Lai tn. 30 ja 32 sõjaeelsed ja praegused plaanid ning sõjaeelsed fotod hoonetest (vt lisa). Tutvutud dokumentide alusel lepiti 11. nov. 1992 kokku, et EPMÜ ei takista omandiõiguse üleminekut korp! Vironiale, mingeid rahalisi pretensioone ei esitata, EPMÜ lahkub hoonetest järk-järguliselt vastavalt uute hoonete valmimisele ja korp! Vironia teeb pärast omandiõiguse vormistamist soodustusi rendilepingutes EPMÜ kasuks. Hiljem need kokkulepped rektoriga 11.11.92. aastast, mis olid kooskõlastatud ka EPMÜ majandusala prorektori R. Liblikuga ja EPMÜ Loomakasvatusinstituudi direktori A. Lüpsikuga (varem dekaan ja kateedrijuhataja), fikseeriti meie kirja 10.09.93. lõpuosas. Tartu Linnavaraameti peaspetsialisti Anu Öpikut informeerisime loetletud kokkulepetest EPMÜ rektoriga kohe 1992. a. novembris, kuid Tartu Linnavaraamet peatas hoonete tagastamise juurdeehituse ekspertiisi vajaduse ettekäändel kuni 21. septembri 1993. a. määruse nr. 294 avaldamiseni. 26. oktoobril 1993. aastal EPMÜ rektori M. Klaasseni, Vilistlaskogu aseesimehe L.Õispuu ja konvendi oldermani R. Sõlg’i läbirääkimistel ütles rektor, et „…juurdeehitused on olnud minimaalsed“ (järelikult ekspertiisi taotlemine ei ole otstarbekas), kuid 21. sept. 1993. a. seadus võimaldab taotleda hoonete Lai tn. 30 ja 32 arvamist tagastamisele mittekuuluvate objektide hulka (omandireformi aluste seaduse §12 lõike 3 punkt 5) ja me seda teeme, kuigi EPMÜ kolib varsti nendest hoonetest välja. 
Toetudes 21. sept. 1993. a. määrusele nr. 294, taotleb nüüd Lai tn. 30 ja 32 hooneid ka Tartu Kunstikool, kes seega soovib korporatsioonide Sakala ja Ugala majadest üle tulla korp! Vironia majasse, kasutades selleks minister P.-E. Rummo taotluskirja (EPMÜ andmed). Tartu Kunstikooli ületuleku takistamiseks keeldub EPMÜ uus rektor (arvestamata varasemaid kokkuleppeid korp! Vironiaga) Lai tn. 30 ja 32 hooneid vabastamast või tagastamast Vironiale sel eesmärgil, et need hooned hiljem, pärast uutesse õppekorpustesse kolimist üle anda Tartu Ülikoolile. Vastav kiri on välja saadetud Tartu Linnavaraametile. Tartu Ülikoolile hoonete loovutamise õigustamiseks otsiti üles näivalt sobiv protokoll 1985. aastast. Nimetatud määrus nr. 294 võimaldab Eesti Põllumajandusülikoolil ja Eesti Põllumajandusministeeriumil (hooned kuuluvad nende bilanssi ja valitsemisalasse) ka muid kombinatsioone meie hoonetega. Seega 21. sept. 1993. aasta määrus nr. 294 takistab oluliselt korporatsioon Vironia Vilistlaskogu ja mitte ainult meie õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamist. See määrus ei ole vastavuses Isamaaliidu ega Eesti Liberaaldemokraatliku Partei valimiseelsete lubadustega, ei ole kooskõlas ÜRO Inimõiguste Ülddeklaratsiooni artiklite 8 ja 17 ning Eesti Vabariigi Põhiseaduse §3 sätetega ettenähtud efektiivse omandiõiguse ennistamisega (nende rikkumise korral). Määrus nr. 294 jäädvustab Eesti Vabariigi asutuste kasusaamise õigusvastaste tegude tulemustest, säilitab varanduslikke konflikte ning järelikult ka ebastabiilsust ühiskonnakorras.
Palume lõpetada ülalnimetatud kombinatsioonid Lai tn. 30 ja 32 hoonetega ning ennistada korp! Vironia Vilistlaskogu omandiõigus nendele hoonetele.
Tegevus ministeeriumide tasandil
5. novembril 1993 soovitas Tartu Linnavaraameti peaspetsialist Ann Öpik, kes suhtus Vironia taotlustesse alati mõistvalt ja toetavalt, korporatsioonile oma edaspidises keerulises tegevusetapis võtta ühendust EV Põllumajandusministeeriumiga, kelle alluvusse EPMÜ kuulus. Kõnesolev ministeerium esitas ilmselt peagi EV Valitsusele taotluse korp! Vironia Vilistlaskogule majade mittetagastamise kohta. Tuli püüda, et selline taotlus valitsusse ei lähekski. Enamus L. Õispuu nõuandjatest arvas samuti. L. Õispuu aktsepteeris niisugust soovitust ning sellele järgneval perioodil sai Põllumajandusministeerium Tallinnas Lai tn. 39/41 talle sama hästi tuttavaks nagu Tallinna Tehnikaülikooli hooned Mustamäel, kus täitis pikema aja vältel regulaarselt oma õppekoormust. Ta õppis tundma ministrit, aseministreid, kantslerit, osakondade ja büroode juhatajaid, sekretäre, puhkenurki ja sööklat selles suures ministeeriumi hoones. Tema palvete ja surveavalduste seisukohalt osutusid eriti vajalikuks paar ametkonda – teaduse ja koolituse büroo eesotsas juhataja Toivo Palmiga ning ministri ja ühe aseministri kabinetid. Ta kohtas seal korduvalt ka EPMÜ rektorit M. Klaassenit. Sellest kõigest oli kasu Vironiale. Tartus tegutses R. Sõlg. Korporatsioon võitis, ilmselt tänu peaminister Mart Laari toetusele.
15. novembril 1993 valmis Justiitsministeeriumi ÕVVTK keskkomisjoni esimehe asetäitja Anne Loik’u (komisjoni esimeheks oli minister) kiri nr. 370 Vironiale, vastuseks Vironia kirjale: 
•	Teatati, et nende pädevuses ei ole võimalusi tagastamisprotsessi kiirendamiseks; kehtiv seadusandlus ei kehtesta tähtaega tagastamise korralduse tegemiseks. (Arusaamatuks jäi see küll Vironia suhtes, kuna Tartu linnakomisjoni objekti-subjekti otsus oli juba 27. augustil 1992.) 
•	Selgitati, et tulenevalt ORAS §12 lõige 3 punktist 5, Vabariigi Valitsuse 21. septembri 1993. a. ning 7. oktoobri 1993. a. määrustest nr. 294 ja 307 oli valitsusasutustel ja kohaliku omavalitsuse volikogul õigus esitada põhjendatud ettepanek kultuuri- või sotsiaalobjekti arvamiseks nende objektide hulka, mis ei kuulu tagastamisele.
•	Tuletati meelde, et vaidlused omandireformi küsimustes lahendatakse kohtu korras.
Vironiale osutus Põllumajandusministeeriumis kasulikuks asjaolu, et korporatsioonile ebameeldivad määrused nr. 294 ja 307 olid kehtestatud rohkem kui aasta pärast objekti-subjekti otsust; ühekuulise tähtaja jooksul ei olnud vastatud Tartu Linnavaraameti kirjale 11. oktoobrist 1993; kasulik oli ka meeldetuletus selle kohta, et ORAS §19 nägi ette vaidluse kohtukorras lahendamise. Määrused nr. 294 ja 307 tähendasid praktiliselt seda, et Eesti Vabariigi juhtorganitele oli loodud võimalus omanike vara EVP-de eest n.-ö. „taasnatsionaliseerida“, ehk anda omanikele kompensatsiooni ligi sada korda vähem kui oli mittetagastatud objektide turuväärtus.
2. detsembril 1993 valmis Vironia kiri neljal aadressil – peaminister Mart Laar, kultuuri- ja haridusminister P.-E. Rummo, Justiitsministeeriumi ÕVVTK keskkomisjon ja Tartu Linnavaraamet. Kirja koostas L. Õispuu, kinnitas H. Esop, kiideti heaks vilistlaste koosolekul. Kiri sisaldas poolteist lehekülge ja kuus lisa, seega kokku üheksa lehekülge. Tartu Linnavaraametile oli aga üheksa lisa. Kirja teemaks oli Tartus paiknevate Vironia majade Lai tn. 30 ja 32 tagastamine. Siin on selle kirja sisu lühendatult: 
•	Palume kiirendada õigusvastaselt võõrandatud hoonete Lai tn. 30 ja 32 (kinn. nr. 131) Tartus tagastamist Eesti Põllumajandusülikoolilt (EPMÜ) korporatsioon Vironia Vilistlaskogule ilma 21. septembril 1993. a. määruse nr. 294 rakendamiseta ja lõpetada nimetatud hoonete Tartu Kunstikoolile või Tartu Ülikoolile üleandmise kombinatsioonid, mis tulenevad „Muudatustest õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise korrast“ (Vabariigi Valitsuse määrus 21. septembrist 1993, nr. 294), ja EPMÜ uue rektori soovist hooneid mitte tagastada, et hiljem väljakolimisel hoonete tulevast kasutamist suunata. Vilistlaskogu oli varem ja on ka praegu nõus hoonete Lai tn. 30 ja 32 osalise sihtotstarbelise kasutamise kohustusega kuni 1. septembrini 1994. a. EPMÜ suhtes (väljakolimiseni), nagu on fikseeritud EPMÜ 4. novembril 1992. a. kirjas M-368 ja korp! Vironia Vilistlaskogu kirjas 10. septembril 1993. a. (vt. lisad 1 ja 2 kirjas 2. detsembril 1993).
•	Korp! Vironia Vilistlaskogu tuvastati Tallinna Mererajooni Rahvakohtu otsusega 7. oktoobril 1991. a. õigusjärglaseks ja omandireformi õigustatud subjektiks. Tartu Linnavalitsuse komisjoni otsusega nr. 5 27. augustist 1992. a. on korp! Vironia Vilistlaskogu kantud hoonete ja 0,5 krundi (kinn. 131) osas omanike ja vara registrisse. Ajalehes „Postimees“ ilmus 27. oktoobri 1992 Tartu Linnavaraameti teadaanne selle kohta, et seaduse alusel on otsustatud tagastada endisele omanikule korp! Vironiale Lai tn. 30 ja 32 paiknevad Eesti Põllumajandusülikooli õppehooned. Vastuseks nimetatud teadaandele teatati kirjaga M-368 4. novembril 1992. a.  „…EPMÜ respekteerib täielikult endise omaniku Korp! Vironia taotlust vara tagastamisel …“, kuid Tartu Linnavalitsus või Linnavaraamet ei teostanud hoonete üleandmist ja tahab nüüd, aasta hiljem, alustada uue määruse alusel uut asjaajamist.
•	Korp! Vironia Tartu konvent kasutab ruume Lai tn. 30 ja 32 majades oma pidevaks tööks kokkuleppelistel soodustatud tingimustel juba mitu aastat. Regulaarselt toimuvad Vironia kogu Eestimaa üritused meie endistes paremates ruumides. Iga välismaal elav viroonus külastab kodumaale tulles ka Vironia maju Tartus. Rendilepingute pikendamine allüürnikega on kooskõlastatud Vironia juhatusega. Ligi 400 korp! Vironia vana ja noort liiget üle kogu maailma (neist 120 Eestis) arvavad ülalloetletud oluliste ametiasutuste otsusterea alusel, et meie majade tagasiandmine on tegelikult juba seaduslikult otsustatud. Kahjuks on hakanud sellele vastu töötama EPMÜ uus rektor, kes toetub 21. septembril 1993. a. määrusega nr. 294 loodud võimalustele ja ei tunnista varasemaid otsuseid, kirju ja kokkuleppeid.
8. detsembril 1993 valmis EPMÜ rektori, prof. Mait Klaasseni kiri nr. M-304 EV Põllumajandusministeeriumi kantsler Rein Nigulile ja korp! Vironia Vilistlaskogule Eestis. Teemaks oli korp! Vironia Tartus paiknevate majade Lai tn. 30 ja 32 tagastamisest. Täielik tekst oli järgnev: 
Vastavalt Teie kirjale 03.12.1993. a. nr. 5-1-5/2990 teatame, et EPMÜ ei ole majade Lai tn. 30 ka 32 tagastamise vastu. Arvestades aga asjaolu, et nimetatud majades asub EPMÜ Loomakasvatusinstituut, ei ole meil võimalik ruume koheselt vabastada. Ruumide otsimine nimetatud osale EPMÜ-st on käivitatud.
Ühtlasi toonitame veel kord, nagu ka kirjas Tartu Linnavalitsusele, et EPMÜ on riiklik asutus ja meie ei jaga ega tagasta iseseisvalt ülalmainitud hooneid.
Nimetatud küsimus on lahendatav vabariigi tasemel, kuna ilmselt on tegemist huvide teatud põrkumisega väljaspool EPMÜ-d.
Põllumajandusülikool on nõus hooneid tagastama ja uue (endise) omanikuga kokku leppima ümberkolimise tähtaegades.
See EPMÜ rektori kiri oli suhteliselt hea sisuga pärast läbirääkimisi 26. oktoobril 1993 (vt. ülevalpool selle kuupäeva lõiku). 
7. jaanuaril 1994 valmis EPMÜ rektori Mait Klaasseni kiri nr. M-4 minister Jaan Leetsaarele EPMÜ Loomakasvatusinstituudi ruumide küsimuses. Lühisisu oli järgmine: 
•	EPMÜ peab vabastama Lai tn. 30 ja 32 hooned. Vastavalt Põllumajandusministeeriumi, EPMÜ ja ELVI juhtkonna kokkuleppele 1993. a. detsembris pidime Loomakasvatusinstituudi õppetoolid paigutama ELVI pinnale Tähtveres. Momendil on meie käsutuses Lai tn. 30 ja 32 õppehoonetes 1100 ruutmeetrit, millest auditooriume 330 ruutmeetrit. Auditooriume ELVI-s ei ole, seega tööruumide vajadus ELVI-s oleks 770 ruutmeetrit. Palutakse küsimust ministeeriumis arutada ja võimalusel pakkuda lahendusvariante.
Niisiis toimusid asjalikud ettevalmistused väljakolimiseks Vironia hoonetest. Ometi!
14. veebruaril 1994 valmis minister Jaan Leetsaare kiri nr. 10-3/323 Tartu Linnavaraameti juhatajale ja korp! Vironia Vilistlaskogule. Täistekst oli järgmine: 
Vastuseks Tartu Linnavaraameti 11.10.1993.a. kirjale nr. 918 Korp! Vironia Vilistlaskogule Tartus Lai tn. 30 ka 32 majade ning krundi tagastamise küsimuses teatame, et Põllumajandusministeerium on nõus nimetatud hoonete tagastamisega. 
Kiirja koostas T. Palm. Kommentaarina võib nii palju pakkuda, et selle nõusoleku oleks võinud kirjutada kohe pärast objekti-subjekti otsust 27. augustil 1992. Igatahes oli nõusolek väga meeldiv dokument, kuna selle saamiseks tuli eelnevalt ägedalt võidelda.
23. veebruaril 1994 valmistati Tartu Linnavalitsuse ÕVVTK objekti-subjekti otsus nr. 40 krundi Lai tn. 30, 32 põlisrendi osa kandmise kohta tagastatava vara registrisse. 
23. märtsil 1994 Tartu Linnavalitsus Korraldusega nr. 258 otsustas järgmist: 
•	Tagastada majavaldused Lai tn. 30 ja 32 koos päraldistega korporatsioon Vironia Vilistlaskogule.
•	Eesti Põllumajandusülikoolil koostada õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise akt ja tagada vara üleandmine. Üks eksemplar aktist saata Linnavarade Osakonnale.
•	Kohustada korp! Vironia Vilistlaskogu hooned koos päraldistega üle võtma hiljemalt kolme kuu jooksul arvates Korralduse kättesaamise päevast. Kui korp! Vironia Vilistlaskogu ei võta mõjuva põhjuseta kehtestatud tähtaja jooksul vara vastu, loetakse õigustatud subjekt vara tagastamisest loobunuks ning vara kompenseeritakse. [Erastusväärtpaberite ehk EVP vahendusel oleks Vironia saanud Eesti kroone ligi sada korda vähem hoonete-krundi turuväärtusest. – L. Õ.]
•	Kohustada korp! Vironia Vilistlaskogu ühe kuu jooksul pärast hoonete tagastamist taotlema Maakorralduse Osakonnalt hoonete juurde kuuluva krundi tagastamist.
Selle meeldiva, kuid ka julma kompenseerimise ähvardusega Korralduse kirjutas alla Tartu linnapea Väino Kull. Kiitus linnapeale! Varade tagasitaotlemise „maraton ja ohtlik palliloopimine dokumentidega“ kestis hoonete üleandmiseni ligi kolm aastat ja kinnistamisotsuseni ligi viis aastat. Kogu selle viie aasta jooksul anti Vironiale pidevalt erinevaid tähtaegu kümnest päevast kuni kolme kuuni. Ümberotsustamised, mittetagastamised, kompenseerimised või osalised tagastamised mitteomanike huvides toimuvad tähtajatult tänapäevani ning omanike jaoks üha halvemaks muutunud seadussätete järgi.
4. aprillil 1994 registreeriti sissetulnud kirjana nr. 1-11/19 all EPMÜ-sse saabunud Tartu Linnavalitsuse Korraldus nr. 258, 24. märtsi 1994 majavalduste Lai tn. 30 ja 32 tagastamiseks. Sellele järgnesid ametlikud läbirääkimised hoonete üleandmisakti koostamiseks EPMÜ töötajate M. Klaasseni, A. Lüpsiku, K. Kährini, R. Libliku, M. Tammeoru ja M. Pindiga. L. Õispuud aitasid Vironia poolt sv! sv! Raigo Sõlg, Jüri Luud, Andrus Soodla, Ain Must ja teised.
7. aprillil 1994 volitas Vilistlaskogu esimees H. Esop aseesimees L. Õispuud uue volikirjaga alla kirjutama ja sooritama kõik vajaliku, mis on seotud 1940. aastal korporatsioonilt natsionaliseeritud kinnisvara ja ülevõetud vallasvara tagastamisega korporatsioon Vironia Vilistlaskogule. Vironia kinnisvarana mõeldi Tartus Lai tänav 30 ja 32 asuvat majavaldust. Kõnesolev uus volikiri kehtis kuni 31. detsembrini 1996. a.
Hoonete üleandmise pidurdamine seoses katlamaja haldamise probleemiga
20. mail 1994 toimus koosolek Lai tn. 30 ja 32 hoonete üleandmise ettevalmistamise küsimustes. Koosolekul osalesid EPMÜ poolt haldusprorektor Rein Liblik, haldusprorektori asetäitja Kalju Kährin, majandusosakonna juhataja Madis Tammeorg ja majavalitseja Mare Pint. Korp! Vironia poolt olid kohal L. Õispuu ja Tartu Konvendi senior Jüri Luud. Koosolek toimus Lai tn. 32 hoones. Arutati ning lõppeks võeti vastu järgmised otsused: 
•	Lai tn. 34 krundil paiknev ja seitset hoonet küttev katlamaja paikneb vahetult Vironia krundipiiril (maja nurk ulatub Lai tn. 32 hoovile). Üldisest köetavast kubatuurist 19 520 ruutmeetrist ehk 46,5% moodustavad tagastatavad hooned Lai 30 ning 32. Katlamaja vajab enne järgnevat kütteperioodi iga-aastast hooldusremonti ning võibolla isegi katelde väljavahetamist uutega. EPMÜ-l puuduvad niisuguseks tööks vahendid. Seetõttu peab enne hoonete üleandmist olema lahendatud katlamaja üleandmine kas korp! Vironiale [see oli EPMÜ ettepanek – L. Õ] või Tartu linna haldusesse.
•	Koos hoonetega lähevad korp! Vironiale üle ka käesoleva ajani sõlmitud rendilepingud üliõpilasseltsiga „Taurus“, AS-ga „EM Kobras“, AS-ga „Velve“ ja RAS-ga „Maaehitusprojekt“. EPMÜ esitab oma taotluse ruumide rentimiseks kuni väljakolimiseni alates hoonete üleandmisest korp! Vironiale.
•	Enne väljakolimist vaatab kahepoolne komisjon üle ruumide seisundi ja otsustab EPMÜ arvel oleva sisustuse saatuse.
•	EPMÜ teeb Üldlaulupeo ajaks korda Lai tn. 30 hoone fassaadi vundamendiosa.
•	EPMÜ esitab korp! Vironiale väljakolimise graafiku 31. maiks 1994. a.
 
26. mail 1994 saatis EPMÜ rektor M. Klaassen seoses Lai tn. 34 paikneva katlamaja probleemiga kirja (kiri nr. 507) Tartu Linnavalitsusele ja selle Energeetikaosakonnale. Kirjas paluti viia katlamaja EPMÜ haldusest üle linna või mõne jõukama organisatsiooni haldusesse. 
26. mail 1994 saatis EPMÜ kirja (kiri nr. 508) EV Põllumajandusministeeriumile täiendavate rahaliste vahendite leidmiseks „Lai tn. 32“ [siin võimalik kirjaviga? – L. Õ.] paikneva katlamaja remondiks ning 1994–95 kütteperioodi ettevalmistustööde läbiviimiseks.
27. mail 1994 saatis korp! Vironia senior Jüri Luudi allkirjaga kirja Tartu linnapeale Väino Kullile seoses asjaoluga, et EPMÜ ja Tartu Linnavalitsuse Energeetikaosakond tegid Vironiale ettepaneku võtta Lai tn. 34 krundil asuv katlamaja üle oma bilanssi. Kirjas toonitati, et Vironial ei ole rahalisi vahendeid katlamaja remondiks ning kütte muretsemiseks. Kirjas paluti võtta nimetatud katlamaja Tartu linna haldusesse ning seega tagada kõnesoleva katlamaja poolt köetavate kõigi hoonete kütmine ka edaspidi. Vironia luges katlamaja halduse küsimust oluliseks, kuna EPMÜ ei pidanud võimalikuks enne selle probleemi lahendamist Lai tn. 30 ja 32 paiknevaid hooneid Vironiale üle anda.
1. juunil 1994 saatis Munitsipaalettevõtte (ME) „Tartu Soojus“ direktor Tõnis Elken Tartu Linnavalitsuse Energeetikaosakonnale kirja nr. 5 5/211, milles teatati, et EPMÜ-lt ME-le „Tartu Soojus“ ületuleva Laia tänava katlamaja töökorda seadmiseks oli vaja eraldada 99 100.- EEK. Teatati, et seesugune summa oli ette nähtud kolme katla „Kiviõli 80“ remondiks; pumpade, torustike armatuuri, elektriseadmete remondiks ning väljavahetamiseks; õlimajanduse korrastamiseks ja osaliseks ümberehituseks. – Hea, et Vironia pääses nende tööde organiseerimisest-tasumisest; ME „Tartu Soojus“ ja Energeetikaosakonnas oli korporatsioonile heatahtlikke tuttavaid, TTÜ lõpetanud soojusenergeetikainsenere.
2. juunil 1994 saatis remondiorganisatsiooni juhataja kohusetäitja Riho Kõks Tartu Linnavalitsusele kirja nr. 75, palvega leida võimalus raha eraldamiseks Lai tn. katlamaja töökorda viimiseks eeloleval talvel. – Meeldiv oli sealjuures lugeda, et katlamaja remondiraha taotleti ilma Vironiat mainimata.
6. juunil 1994 saatis EV Põllumajandusministeeriumi kantsler Rein Nigul kirja nr. 8-3-3/1391 EPMÜ-le, vastuseks viimase kirjale nr. 508 26.05.94 (vt.), milles taotleti remondiraha eraldamist katlamajale „Lai tn. 32“ [võimalik kirjaviga? – L. Õ.]. Kirja koopia saadeti ka Tartu Linnavalitsusele. Kirjas teatati, et nimetatud katlamaja võimsusest kasutatakse EPMÜ tarbeks ainult 20% (pärast Lai tn. 30 ja 32 hoonete üleandmist Vironiale) ning paluti Põllumajandusministeeriumil leida võimalus anda katlamaja üle munitsipaalomandusse, Tartu linnale. – Selle kirjaga kõrvaldati Lai tn. 30 ja 32 hoonete üleandmist takistav eelviimane asjaolu, kuna ministeerium lubas-soovitas EPMÜ-l katlamaja üle anda linnale.
Hoonete vastuvõtmise vormistamine
Juunis 1994 tuli ületada viimane takistav asjaolu, mis võinuks nurjata Lai tn. 30 ja 32 hoonete üleandmise Vironiale. Nimelt võis juhtuda, et mõne ettenägematu asjaolu tõttu tekib EPMÜ rektoril üleandmise-vastuvõtmise aktile allakirjutamisega viivitus, mis tekitanuks Tartu Linnavalitsuse korraldusega 24. märtsil 1994. a. määratud kolmekuulise kohustusliku hoonete vastuvõtmise tähtaja n.-ö. lõhkimineku. Tõenäoliselt oleks Tartu Linnavaraameti juhataja sel juhul meelsasti alustanud hoonete Vironiale mittetagastamise ja kompenserimise menetlust, põhjendusega: Vironia viivitas hoonete vastuvõtmisega, kuna ei soovinud remontida katlamaja; seega võib eeldada, et katlamaja remondiks raha mitteleidev organisatsioon ei suuda edaspidi ka hooneid remontida.
Sündmused arenesidki nii, et eelviimasel kohtumisel EPMÜ rektoriga määratleti (ilmselt seoses rektori pikema välislähetusega), et EPMÜ esitab hoonete üleandmise-vastuvõtmise akti üleandja poolt allkirjastatuna hiljemalt 23. juunil 1994, s.o. Võidupühal, kell 10.00 rektori kabinetis Riia tn. 12 – allakirjutamiseks Vironia esindajatele. See oli neljapäev. Järgmine päev oli reede, jaanipäev. L. Õispuu kartis, et satub EPMÜ-s lukustatud uste taha. Risk oli liiga suur. Hädavajalik oli allkirjastamine nihutada varasemale kuupäevale. Tänu EPMÜ haldusprorektori asetäitja K. Kährini mõistvale suhtumisele õnnestus üleandmise-vastuvõtmise akt siiski allkirjastada 17. juunil 1994, kuid selle varasema kuupäeva tagamiseks tuli saata vastav kiri rektorile. Akti varasemat allakirjutamist takistas asjaolu, et sellest kuupäevast alates oleks EPMÜ pidanud tasuma Vironiale renti.
17. juunil 1994 edastas L. Õispuu EPMÜ rektorile M. Klaassenile kirja, mis registreeriti sissetulnud dokumendina nr. 1-11/45 enne akti allkirjastamist samal kuupäeval. Nimetatud dokumendis märgiti, et vaatamata Vironia poolsetele korduvatele meeldetuletustele oli EPMÜ viivitanud Lai tn. 30 ja 32 asuvate hoonete üleandmise-vastuvõtmise akti koostamise ja allakirjutamisega, põhjendades seda Lai tn. 34 krundil asuva katlamaja saatuse määramatusega. Toonitati, et aktile allakirjutamiseks „Teie [rektori] poolt“ väljapakutud 23. juuni 1994 oli viimane võimalik kuupäev Linnavalitsuse korraldusega määratud kolmekuulise tähtaja täitmiseks ja et ühtlasi oli tegemist riikliku pühaga. Lähtuvalt ettevalmistustest pakuti akti varasemaks allakirjutamise kuupäevaks 17. juuni 1994 (ja nii see ka ametlikult toimus).
17. juunil 1994 koostatud akti alusel toimus õigusvastaselt võõrandatud hoonete Lai tn. 30 ja 32 üleandmine Eesti Põllumajandusülikoolilt korp! Vironia Vilistlaskogule. Nimetatud vara üleandjaks oli EPMÜ rektor professor Mait Klaassen (käesoleva artikli kirjutamise ajal haridusminister) ja vastuvõtjaks korp! Vironia Vilistlaskogu aseesimees, TTÜ dotsent L. Õispuu. Akti koostamise juures viibisid ametiisikutena ja tunnistajatena EPMÜ haldusprorektori asetäitja Kalju Kährin ja korp! Vironia Tartu konvendi senior Jüri Luud. Nimetatud neli inimest kirjutasid aktile alla. Allkirju kinnitati EPMÜ ning korp! Vironia Vilistlaskogu pitsati jäljenditega. Allakirjutamise juures viibis veel sv! Raigo Sõlg kui noor jurist, kes tegelikult asus vastuvõetud hooneid valitsema. Akti lõplik vormistamine ja allakirjutamine toimus Tartus Riia tn. 12 EPMÜ rektori kabinetis akti koostamise ametlikul kuupäeval.
Ülalnimetatud üleandmise-vastuvõtmise akti alusel kuulusid Vironiale üleandmiseks hooned Lai tn. 30 ja 32 pindalaga 2797,1 ruutmeetrit (katastri krundiplaani andmetel on hoonete all 1325 ruutmeetrit) ja ruumalaga 19 520,0 kuupmeetrit. EPMÜ töötajate poolt koostatud teksti järgi on nimetatud hooned ehitatud 1887. aastal (siin siiski eksitus – 1804.a. ehitati juba konvendi saal juurde) ja EPMÜ haldusse anti 1951. aastal taastamismaksumusega Lai tn. 30 osas 95 292.- EEK ja Lai tn. 32–8592.- EEK. Mõlema hoone jääkmaksumus oli 0,00 EEK. Lai tn. 30 asus neljakorruseline, osalt kahekorruseline õppehoone ja Lai tn. 32 – kahekorruseline, osalt kolmekorruseline õppehoone. Mõlemad hooned olid ja on ka praegu varustatud elektri, keskkütte, veevärgi ja kanalisatsiooniga. Nimetatud akti alusel kohustus Vironia kui vara vastuvõtja: 
•	täitma vara kohta kehtestatud kaitserežiimi nõudeid, kui vara kuulub arhitektuuri-, arheoloogia-, ajaloomälestiste või muude kaitsealuste objektide hulka
•	tagama Tartu vanalinna riiklikus kaitse- ja reguleerimistsoonis kaitserezhiimi
•	kindlustama senikehtivatest linnaehituslikest plaanidest tulenevate nõuete täitmise jne.
8. juulil 1994 sõitis L. Õispuu sv! Ain Musta töökoha ametiautoga Tartu ja tagasi Tallinna. Kavatseti registeerida tagastatud hooned Lai 30 ja 32 Vironia nimele endises Tartu inventariseerimisbüroos, praeguses hooneregistris. Kuid kahjuks jäi see tegevus siiski poolikuks. Tutvuti (L. Õispuu, A. Must, R. Sõlg, …) konvendi hoonete nelja rentnikuga. (Nende nimetused on 20. mail 1994 toimunud koosoleku andmete hulgas.) R. Sõlg alustas uute rendilepingute koostamist ja nende sõlmimist Vironia nimel.
Maakrundi väljamõõtmine ja kinnistamine
Juulis–augustis 1994 oli tähelepanu suunatud krundile. Järgmiseks tähtajaliseks tööks oli ühe kuu jooksul pärast hoonete tagastamist (17. juunil 1994) esitada Tartu Linnavalitsuse Maakorralduse Osakonnale taotlus hoonete juurde kuuluva krundi tagastamiseks. L. Õispuu kogus vajalikud dokumendid, sealhulgas hooneregistri õiend hoonete omaniku suhtes, vanad krundiplaanid jm. ning vormistas ettenähtud paberid. Algas maamõõtmise järjekorras ootamine. Vironiale kui endisele omanikule oli krundi väljamõõtmine ette nähtud riigi kulul, kuid vastav järjekord oli rohkem kui aastapikkune. L. Õispuu otsis arhiivist korporatsiooni krundi täpsemaid uusi koordinaatidega krundiplaane, kuid ei leidnud.
Järgmine etapp krundiloos toimus kevadel 1995. Sv! Andrus Soodla vahendusel kontakteerus L. Õispuu töörühm maamõõdufirmaga „AS K&H“, eesmärgiga saada kiirendatud korras ja mõõduka tasu eest krundiplaan. Esimese mõõdistamise piiriprotokolle L. Õispuu alla ei kirjutanud, kuna Vironia krunt oli tehtud veidi kitsamaks ja Lai tn. poolt vaadatuna allamäge pikemaks. Seejuures oli korporatsiooni krundi läänepiiril varem olnud müüri vundament jäänud naaberkrundile. L. Õispuu nõudis piire tähistavate metallvaiade ümberpaigutamist õigetesse punktidesse.
5. mail 1995 mõõdistati uuesti majavalduse Lai tn. 30 ja 32 krunt. Krundi pindala oli kokku 3941 ruutmeetrit ja sellest ehitiste all 1325 ruutmeetrit. Ülejäänud 2616 ruutmeetrit oli nimetusega „muu maa“. 
26. septembril 1995 anti välja Tartu Linnavalitsuse korraldus nr. 1326 maa tagastamise kohta. Otsustati tagastada korp! Vironia Vilistlaskogule õigusvastaselt võõrandatud maa Lai tn. 30 ja 32 endistes piirides pindalaga 3941 ruutmeetrit ja maakasutuse otstarbega „ärimaa“. Krundi endine pindala oli 3964 ruutmeetrit. (Maa tagastamise pindala viga on lubatud kuni 8% piires.)
26. septembril 1995 koostati „Õiend tagastatava maa kasutusõigusliku režiimi kohta“, mis kuulus Linnavalitsuse korralduse nr. 1326 juurde lisana. Selles „Õiendis“ olid linnaametnike mõningad kooskõlastused, mis jäävad Vironiale kauaks ajaks kohustuslikuks. Näiteks: 
•	Linnaarhitekti kooskõlastus: Lai tn. 30 ja 32 krunt asub vanalinna riiklikus kaitsealas – kõik hoonete remondi- ja ehitustööd tuleb eelnevalt kooskõlastada arhitektuurimälestiste ametiasutusega ja koostada vastavad projektid ning esitada arheoloogia ja muinsuskaitse nõukogule.
•	Linna arheoloogi kooskõlastus: Piirkond asub riiklikul muinsuskaitse alal. Mullatööd sügavusega üle 70 sentimeetri tuleb eelnevalt kooskõlastada linna arheoloogiga.
9. oktoobril 1995 esitas maamõõtja S. Ojamaa lõplikul kujul Lai tn. 30 ja 32 krundiplaani, nn. katastriplaani, mastaabis 1:500. 
2. veebruaril 1996 kirjutas L. Õispuu Tartus, Lai tn. 30 teisel korrusel, Sulev Ojamaa ja sv! Andrus Soodla juuresolekul alla Lai tn. 30 ja 32 maa üleandmise-vastuvõtmise piiriprotokollidele. Enne seda vaadeti kolmekesi üle piire tähistavad kolm metallvaia ja kümme majanurka.
26. märtsil 1996 esitati Tartu Linnavalitsuse poolt Vironia kasuks kinnistamisavaldus. 
29. märtsil 1996 sai korporatsioon Tartu Kinnistusameti teate nr. I/1268, milles märgiti, et teade korp! Vironia Vilistlaskogu kinnistu Lai tn. 30 ja 32 kandmise kohta kinnistusraamatusse avaldatakse ajalehes „Sõnumileht“ ja „Riigi Teataja Lisas“. Kui (Vironial jne.) on vastuväiteid või on andmed ebatäpsed, siis paluti sellest teatada kirjalikult Tartu Kinnistusametile, aadressil Tartu, Riia tn. 12 (samas EPMÜ peahoones ehk Kaitseliidu majas) ühe kuu jooksul, arvates vastava teate avaldamisest „Riigi Teataja Lisas“.
24. mail 1996 saatis Tartu Kinnistusamet Vironiale alljärgneva väga meeldiva sisuga teate nr. I/2034: 
Saadan Teile teadmiseks kinnistamisotsuse ärakirja, mille alusel olete Lai tn. 30 ja 32 omanik. Lisa kinnistamisotsuse ärakiri 1 lehel. 
Tehniline sekretär.
Järelikult ei olnud laekunud Vironia vara kinnistamissoovi suhtes Kinnistusametile vastuväiteid.
24. mai 1996 oli kinnistamisotsuse kuupäev. Selles, Vironia Tartu vara kõige olulisemas dokumendis (tegelikult kohtuotsuses) on kirjutatud järgmist: 
… 24. mail 1996. a. Tartus, Tartu Linnakohtu kohtunik Madis Kägu, vaadanud läbi Tartu Linnavalitsuse 26. märtsi 1996. a. kinnistamisavalduse, otsustas:
Rahuldada avaldus ja avada Tartu linna kinnistusjaoskonnas kinnistusregistriosa nr. 429 ja teha sellesse järgmised kanded: 
•	jakku lahtrisse 1: 1 (kande jooksev nr.) 
•	lahtrisse 2a: 79507:001:0001 (katastritunnus) 
•	lahtrisse 2b: ärimaa, Lai tn. 30, 32 (majanduslik otstarve ja asukoht)
•	lahtrisse 4b: osa avatud 26. märtsi 1996 avalduse alusel
•	jakku lahtrisse 2: Korporatsioon Vironia Vilistlaskogu (omanik).
Otsuse peale võib edasi kaevata Tartu Ringkonnakohtule ühe kuu jooksul arvates ärakirja saamisest.
Madis Kägu, kohtunik [allkiri]
Registriosa nr. 429 sisse kantud 24.05.96, kinnistussekretär M. Mikk [allkiri, pitsat].
Kommentaarina võib nii palju lisada, et mitte väga ametlikult väljendades on Vironia alates 24. maist 1996 mitte ainult hoonete omanik, vaid kinnistu omanik, mille oluliseks osaks on hooned.