Korporatsioon Vironia 1900–2000

Korporatsioon Vironia 1900–2000

Table of Contents
1. [TRÜK=100%] Üle soojemate hoovuste: Austraalia koondise areng Aavo Aavelaid	000
Eelajalugu, asutamine, kodukorra kinnitamine	000
Edaspidine areng	000

Chapter 1. [TRÜK=100%] Üle soojemate hoovuste: Austraalia koondise areng Aavo Aavelaid 
Alljärgnev on alb2000 toimkonna selle peatüki planeerimise märkmestik. Seda märkmestikku summutatakse kilede valmistamise ajal. (The following is alb2000 editorial-team planning material. This material will be suppressed when alb2000 goes to press.) 
{tkarmo} kirjutagu midagi SGML "authorblurb" elemendi ossa. 
{tkarmo} saagu paremaid statistilisi andmeid Saksamaa koondise suurusest {oaule} käest. 
Ülaltoodu on alb2000 toimkonna selle peatüki planeerimise märkmestik. Seda märkmestikku summutatakse kilede valmistamise ajal. (The foregoing is alb2000 editorial-team planning material. This material will be suppressed when alb2000 goes to press.) 
Eelajalugu, asutamine, kodukorra kinnitamine
Ehkki Vironia, kui korporatsiooni, tegevus sündis Austraalias alles pärast Teist maailmasõda, esimese viroonlasena jõudis Austraaliasse 1926. a. vil! Arnold Lints (c. 1914/II) Sydneysse, kus ta suri 1945. a. Vil! Lintsi lesk oli järgnevate aastate jooksul Austraaliasse maabuvatele viroonlastele silmapaistvalt külalislahke. 
Samuti Vironia eelajalukku kuulub b! vil! Eugen Liibus (c. 1936/I), kes asus Sydneysse 1937. a. ja varsti ka abiellus hilisematel aastatel hästi läbilöönud eestlasest maalikunstnik Vaike Sabbi’ga. b! vil! Liibus suri veresoone lõhekemise tagajärjel 1945. a.
Austraalia koondise tekkimine ja areng on ajaliselt seotud eestlaste massilise väljarändamisega pärastsõjaaegselt Saksamaalt. Esimesena selles laines maabus märtsis 1948. a. vil! Voldemar Leinbok (c. 1934/II). Samas laevas kohtus ta vil! Anton Pank’a (c. 1921/I), kes maailasõdade vahel oli Vironiast juhtserina välja langenud. Saksamaa koondise 14. detsembri 1948. a. konvendiotsuse kohaselt sai vil! Leinbokist Austraalias asuvate viroonlaste ametlikuks esindajaks kuni Austraalia koondise asutamiseni.
Teisi viroonlasi saabus 1949. a. Koondise hälliks kujunes Sydney, kuhu suurem osa Austraaliasse asunud viroonlastest rajasid oma uued eluasemed pärast kaheaastast sundaja teenimist valitsuse poolt määratud kohtadel. Seega sai Sydneysse kuus viroonlast, Adelaide’i kolm, Canberrasse üks ja New South Wales’i maalinna Wagga Waggasse üks. Kaugemale jäi vaid Endel Savik (c. 1926/II), kes asus läänerannikul, Perth’is. 
4. detsembril 1949. a. toimus Sydney Eesti Majas esimene koondise koosolek, millest võtsid osa J. Lenzius, E. Kompus, V. Pikk, E. Liibus, V. Leinbok, L. Peedo ja A. Aavelaid. Seenioriks valiti V. Leinbok ja scribaks L. Peedo. Samal koosolekul taasühines Vironiaga endine pärisliige Anton Pank.
Algaastail aeti konvendi asju teatud informaalsusega: liikmemaksude korjamise asemel saadi vajalikud summad kokku repardi korras, vahetevahel jäeti seenior valimata ja koosolekuid ei protokollitud. Hiljem aga hakkas kostma hääli kõvema korra sisseseadmise kasuks. Koondise koosolekul 1. desembril 1956 võeti ühel häälel vastu vil! A. Aavelaiu poolt väljatöötatud kodukord. Kodukorra üks peamisi sihte oli anda väljaspool Sydnet asuvatele seltsivendadele pidev informatsioon Vironia eluavaldustest üleilmselt, samuti anda neile posti teel kaasarääkimise ja kaasahääletamise õigus päevakorra küsimustes. 
Edaspidine areng
Juba 1951. a. võeti pärisliikmeks vastu lihtliige Hardy Unt (vil! Voldemar Undi poeg). Aastail 1953, 1954 ja 1958 võeti rebaseid vastu kooskõlas põhimõttega, et rebasteks saavad vaid üliõpilased, kellel on sugulussidemeid viroonlastega. Alates 1961. a. aga loobuti sellest printsiibist.
Adelaide’i rühmitust peeti allkoondiseks, mis nagu Sydneygi, võttis rebaseid vastu, ja tavaliselt tuli autoga New South Wales’i kommerssideks.
Ajavahemikus 1950–89 peeti kommersse järgnevalt: Cowan Creek’is – 16; Sydney Eesti Majas – 7; Windsoris (Sydney suurlinna külje all) – 5, Megalongis (Sinimägedes, seega imponeerivas bush’is Sydnest paar tundi autosõiduga) – 3; Adelaide’i Eesti Majas – 1, H. Undi juures Canberras – 1; mujal (enamasti või eranditult viroonlaste erakodudes New South Wales’is) – 7.
Eriti pittoresksed nendel aastakümnetel olid kokkutulekud Suur-Sydney serval asuvas Cowan Creek’i suvilate asulas. Oma nime kiuste on Cowan Creek lai ja sügav fjord, millel mitu kõrvalharu. Esimestel aastatel, enne maantee ehitamist, oli juurdepääs Cowan Creek’i võimalik ainult veeteel. Tavaline Cowan Creek’is olemine kestis kolm päeva. Esimesel päeval kohale saabunud meeste ülesandeks oli püüda küllalt kalu, et neist saaks keeta tubli katlatäie kalasuppi. Järgmisel päeval jõudsid kohale ülejäänud osalejad, kes toimetasid kohale söökide valmistamiseks vajalikud toitained ja – meenutati ikka, et kala tahab ujuda – kangemad joogid. Kolmas päev oli pühendatud suvitamisele, kalastamisele ja mootorpaadiga fjordis ristlemisele.
Perth’is asuv, muust Vironia perest isoleeritud vil! Endel Savik sai 1958. a. sellega hakkama, et korraldas „ühemehekommersi“—kutsutud külalised, rapiir, kõned, laulud kõik kommaani kohaselt. Sellele elas pärast Sydney kaasa helilindilt.
1961. a. pääses vil! Alexander Jenas (c. 1914/II) Hiinast koondise kaasabil Austraaliasse, asudes koos oma abikaasaga elama Sydney’sse, õiendades kõrgemas eas insenerieksameid ja leides tööd Sydneys oma erialal. Mõningaid külgi tema eluloost (üks seiklusrikkamaid mitte ainult Vironias, vaid eesti paguluses üldiselt) on ära toodud käesoleva albumi „B3b“ osas. 
Austraalia koondise asutamise ajal kuulus nimekirja 15 liiget. See arv jäi samaks 1991. a. lõpuks, kuna väljalangemised (kas surma või mõnel üksikul juhul liikme Austraaliast väljarändamise puhul) olid tasakaalus rebaste juuredetulekuga. Edaspidised perspektiivid olid aga kitsamad: New South Wales’i eestlaskond oli pagulusajastu lõpul vananemas (ehkki veel 3000-liikmeline) ja oli vähe eesti keelt valdavaid noori ülikoolides.
Väljasuremise oht oli juba selgelt märgata Sydney EKL-i tegevuses. Seal püsisid teovõimsatena pagulusajastu lõpul peamiselt Vironia, Sakala, Ugala ja frat! Tartuensis. Kus vanasti oli EKL-i kommerssidel oodata 60 osalejat, siis viimasel kommersil enne Eesti taasiseisvumist, mille korraldas Vironia, oli osalejaid 25.