Korporatsioon Vironia 1900–2000

Korporatsioon Vironia 1900–2000

Table of Contents
1. [TRÜK=50%] Korp! Vironia kinnitamine ja avalik ülesastumine värvides Oskar Amberg	000
Ettevalmistused 1900. a. kevadsemestril	000
Kinnitamine 1900. a. sügissemestril	000
Edaspidine organisatoorne töö 1900. a. sügissemestril	000
Tagasivaade ja hinnang	000

Chapter 1. [TRÜK=50%] Korp! Vironia kinnitamine ja avalik ülesastumine värvides Oskar Amberg
Alljärgnev on alb2000 toimkonna selle peatüki planeerimise märkmestik. Seda märkmestikku summutatakse kilede valmistamise ajal. (The following is alb2000 editorial-team planning material. This material will be suppressed when alb2000 goes to press.) 
KVALITEEDIKONTROLLID: 
!_{tkarmo} kontrolligu 1972 aastaraamatu trykitud lehekylgede vastu
Ülaltoodu on alb2000 toimkonna selle peatüki planeerimise märkmestik. Seda märkmestikku summutatakse plaatide valmistamise ajal. (The foregoing is alb2000 editorial-team planning material. This material will be suppressed when alb2000 goes to press.) 
Ettevalmistused 1900. a. kevadsemestril
Akadeemiline töö Riia Polütehnikumis aasta I semestril algas harilikult 10. ja 15. jaanuari vahel. Esimeseks tööks hariliku ülikooli töö juures tuli tulevastel viroonlastel „Königsburgist“ üle kolida „Schwimmburg’i“ ehk õigem öelda harilikust üliõpilaste Ferdinand Mitt’i ja Ko korterist juba konvendile määratud korteri, mis oli eelmisel semestril juba üüritud selleks otstarbeks Riia kesklinnas Schwimmstrasses. Enne Vironia kinnitamist nimetasid viroonlased omavahel endiste „burgide“ järele seda üüritud korterit vana traditsiooni kohaselt ka „Schwimmburg’iks“.
Nüüd tuli pea terve 1900. a. jaanuarikuu selle korteri sisustamisega tegeleda: oli tarvis muretseda korterile täielik sisseseade, alates sulepeast ja tindipotist, riidevarnast, toolidest ja kneiplaudadest kuni konvenditoa sisseseade üksikasjadeni. Korteri ruumideks oli neli tuba köögiga. Üks suurem saal, mis sai määratud vehklemise harjutuste jaoks, selle kõrval vähem ruum konvendi koosolekute jaoks, kolmas tuba sai söögitoaks ning viimane neljas, kõige väiksem tuba, perenaise eluruumiks. Kuna suurem osa Vironia liikmetest avaldasid soovi konvendi korteri peal lõunat süüa, siis tuli selleks perenaine palgata.
Konvendi korteri sisustamine nõudis suuri kulusid. Sellest saadi esiotsa üle sel teel, et suurem osa liikmeid, kel võimalik oli oma igakuiseid konvendimakse terve poole aasta eest ette maksta, seda tegid, teiseks sai osa sisustust järelmaksu peale ostetud ning kolmandaks olid diplom-insener Karl Ipsberg ja David Koik teatanud, et nad Vironia ülesastumise eel veel sellel semestril ainelist abi saadavad, esimene 1000 rubla ja teine 500 rubla. Need summad laekusid ka tõesti konvendile juba märtsi kuul, mis mõjuvalt kaasa aitas nii konvendi korteri sisustuse muretsemiseks, kui ka tulevase avalikult ülesastumise kulude katteks.
Niipea kui uue korteri sisustamine oli lõpule viidud, algasid seal ruumides ka koosviibimised ning konvendi kui ka literaatide koosolekud.
Konvendi esimeseks ülesandeks oli sisseande koostamine C! C!-le Korp! Vironia tunnustamiseks juba Riia Polütehnikumi juures olevate korporatsioonide poolt. C! C! oli olemasolevate korporatsioonide eestseisuste kolleegium. C! C! omalt poolt andis palve edasi iga korporatsiooni konvendile üksikult otsustamiseks, millest siis pidid selguma eitavad või jaatavad otsused uue korporatsiooni kohta. Lõppotsus tehti C! C!-s lihthäälteenamusega ning tunnustamise korral saadeti see C! C! otsus Polütehnikumi direktorile kinnitamiseks. Kui direktor selle otsuse oli kinnitanud, siis võis uus korporatsioon oma värvides üles astuda.
Nagu eelpool tähendatud, oli 1899. aasta II semestril Korp! Vironia asutamiseks oma nõusoleku annud kakskümmend viis Riia Polütehnikumi üliõpilast, kusjuures neli üliõpilast ainult sel tingimusel oma allkirjad andsid, et nad kinnitamise korral korporatsioonist eemale võiksid jääda. Seda arvesse võttes koostas konvent sisseande avalduse C! C!-le, millele kõik kakskümmend viis nimetatud liiget isiklikult oma allkirjad andsid. See nimekiri oli järgmine: 
I Konvendi liikmed: 
	1.	Nurm, Gustav
	2.	Mitt, Richard
	3.	Mitt, Ferdinand
	4.	Tekkel, Paul
	5.	Radik, Julius
	6.	Enno, Ernst
	7.	Zimmermann, Aleksander
	8.	Uibopuu, Artur
	9.	Aule, Eduard
	10.	Keerig, Aleksander
	11.	Lilienkampf, Jaak
	12.	Jürgenson, Karl
	13.	Jõudu, Hugo
	14.	Link, Nikolai
	15.	Maehle, Ewald
II Lihtliikmed: 
	16.	Margens, Karl
	17.	Amberg, Oskar
	18.	Kangro, Fromhold
	19.	Kurruk, Adalbert
	20.	Nikko, Alfred
	21.	Uhs, Oskar
	22.	Kurberg, Arvid
	23.	Paehn, Friedrich
	24.	Rougal, Alfred
	25.	Reinhardt, Arnold
Viimased neli üliõpilast andsid ainult oma allkirjad, kuid ei olnud nõus kinnitamise korral kaasa elama Vironias. 
Peale selle oli avalduses märgitud, et Korp! Vironia juhatuse liikmeteks on: 
•	Nurm, Gustav – seenior
•	Mitt, Richard – subseenior
•	Mitt, Ferdinand – scriba
Avaldusele sai juurde lisatud värvitekkel ja värvipael. See avaldus anti C! C!-le sisse 3. veebruaril 1900. a. Ühtlasi teatas Vironia eestseisus sellise avalduse sisseandmisest direktor F. Grönbergile, kuna viimane oli Korp! Vironia ülesastumisest väga huvitatud ja suhtus sellesse heatahtlikult.
Nüüd, kus C! C! kaudu juba kõik vanemad korporatsioonid teada olid saanud meie tunnustamise avaldusest, siis tuli meil vanemate korporatsioonide poolehoiu võitmiseks ette võtta külaskäigud nende konventide korteritesse. Konvendi otsuse põhjal said need külaskäigud sooritatud märtsi kuu jooksul 1900. a. ning korporatsioonide vanaduse järjekorras.
Esimene külaskäik oli 4. märtsil saksa korporatsiooni Frat! Baltica. Selle korporatsiooni liikmeskonda kuulusid esijoones Balti aadlisoost üliõpilased, kui ka baltisaksa soost literaatide pojad. Külastajad olid järgmised meie liikmed: G. Nurm, F. Mitt, A. Zimmermann ja noorliige Fr. Kangro. Frat! Baltica kneipõhtul võeti meie liikmed väga viisakalt vastu, kui viimased olid teatanud, et nad on tulnud visiidiga kui uue korporatsiooni Vironia asutajadliikmed. Külalised paluti suurde saali, kus laua taga istus mõnikümmend Frat! Baltica liiget ja kus õlleklaasid käisid käest kätte ringi. Frat! Balticas peeti kõvasti kinni vana Tartu saksa korporatsioonide buršitraditsioonidest ja joomakultusest, ehkki natukene mõõdukamal viisil. Vastuvõtt osutus Frat! Balticas üldiselt viisakaks ja kulges sõbralikus toonis. Veel pikemat aega peale seda esimest külaskäiku ilmnes Korp! Frat! Baltica heatahtlik suhtumine asutatava Korp! Vironia tunnustamisse. Teati isegi rääkida, et Frat! Baltica konvent on ainult ühe hääle enamusega vastu olnud Korp! Vironia tunnustamisele.
Teine külaskäik võeti ette 11. märtsil Korp! Ruboniasse. Külastajad olid G. Nurm, F. Mitt, J. Lilienkampf ja noorliige A. Kurruk. Selle saksa korporatsiooni liikmeiks olid peaasjalikult Riias asuvate saksa kaupmeeste ja suur-majaomanike pojad. Vastuvõtt oli kõigiti viisakas ja sõbralik-avameelne ning mingeid kokkupõrkeid ei olnud. Ometi ilmnes, et see kõik toimus rohkem kohusetundest ja viisakusest, kui heatahtlikust suhtumisest tulevasse Vironiasse. Seda arvesse võttes ei olnud Rubonialt kuigi suurt toetust loota Vironia tunnustamise suhtes ja nagu pärast selgus hääletasid nad Vironia tunnustamise vastu.
Selsamal õhtul 11. märtsil külastasid R. Mitt, A. Zimmermann ja noorliige Fr. Kangro poola korporatsiooni Arkoniat. Sealne vastuvõtt kujunes, nagu seda oodata võis, suurepäraseks ja ülisõbralikuks. Nimetatud korporatsiooni liikmeskonda kuulusid peaasjalikult poola mõisnike pojad, kes olid suured rahvuslased. Arkonia peasihiks oli oma liikmete kasvatamine iseseisva Poola taotlemise vaimus. Nende käitumine oli tõesti aristokraatne, viisakas, taktiline ja peen. Alkoholiliste jookide tarvitamises näitasid arkoonlased tagasihoidlikkust ja mensuure juhtus neil harva. Nad suhtusid heatahtlikult eesti ja läti väikerahvaste liikmeisse, kes vene surve all kannatasid nagu suur poola rahvaski. Sel vastuvõtul rõhutati asutatava eesti korporatsiooni rahvuslikku tähtsust. Soovitati hoiduda saksa korporatsioonide mitte-ajakohaseist kommetest, mis sageli kaldusid liialduste poole ja lubati eestlaste aatelisi taotlusi soojalt toetada. Tegelikult aitasidki arkoonlased Vironia tunnustamisele suurimal määral kaasa, mõjutades selleks ka teisi korporatsioone ja andes asutajaile igal juhul intiimseid näpunäiteid teotsemiseks.
Järgmine külaskäik toimus 18. märtsil Concordia Rigensis’esse, Welecja’sse ja Frat! Arcticasse. Saksa korporatsioon Concordia Rigensis’esse läksid P. Tekkel, A. Keerig, A. Uibopuu ja noorliige A. Kurruk. Concordlased pidasid kõige rohkem kinni vanast Tartu korporatsioonide joomakultusest ja buršikositeedist ning olid selle tõttu suured renomeerijad, joomarid, tülinorijad ja duellandid. Ühtlasi olid nad ka suured lätlaste ja eestlaste vihkajad ja nende keskel oli palju kadakaid. Nad andsid kohe mõista, et nad hääletavad Vironia vastu. 
Poola Korp! Welecja’t külastasid sel õhtul R. Mitt, E. Aule, H. Jõudu ja noorliige Fr. Kangro. Poolakad suhtusid meie esindajaisse sõbralikult ning viisakalt ja meie liikmed jäid selle vastuvõtuga väga rahule. Weleeclased, kes olid ka suured rahvuslased, ei tunnustanud, nagu arkoonlasedki, iganenud buršide joomakultust ega olnud tülinorijad, nagu seda olid concordlased. Nad suhtusid meie korporatsiooni asjasse võrdlemisi vastutulelikult, ehkki nad pärast poole eitavalt suhtusid meie peavärvisse – oliivrohelisse.
Samal õhtul sai veel kolmas külaskäik ette võetud vene korporatsiooni Frat! Arcticasse. Külastajate koosseis oli järgmine: F. Mitt, A. Zimmermann, J. Lilienkampf ja noorliige O. Amberg. Kuna Frat! Arctica domineerivad liikmed olid venelased, siiski leidus seal liikmeid mitmest rahvusest, nende hulgas ka mõned eestlased ja lätlased. Selles korporatsioonis avaldus üldiselt lihtsus ja tuntud lai vene iseloomujoon sellele vastava viisakusega. Frat! Arctica pooldas täielikult eesti korporatsiooni Vironia ellukutsumist.
Viimasena külastasid 25. märtsil 1900 G. Nurm, F. Mitt, E. Aule, A. Zimmermann ja noorliige Fr. Kangro läti korporatsiooni Selonia’t. Külastajad said Selonias ka lahke ja sõbraliku vastuvõtu osaliseks, ehkki vestluses mitmel korral püüti külalistele põhjendamatuid etteheiteid teha, nagu valitseks tulevaste viroonlaste keskel mitteküllaldane buršikoossus. Anti ka mõista, et seloonlased ei poolda kohe Vironia kinnitamist, sest nad olid ise pidanud saksa korporatsioonide vastuseisu tõttu õige palju aastaid ootama oma korporatsioonile ametlikku tunnustustust. Kuna Vironia tunnustamise poolt hääletasid kaks poola korporatsiooni – Arkonia ja Welecja – ning ka vene korporatsioon Frat! Arctica, siis ei võinud ega saanud ka läti korporatsioon Selonia teisiti toimida ja hääletas Vironia tunnustamise poolt.
Seega kestsid viroonlaste külaskäigud teistesse olemasolevate korporatsioonide korteritesse märtsikuu jooksul 1900 kolmel laupäevasel õhtul, sest õlleõhtud, või nagu neid sellel ajal nimetati „kneipõhtud“ toimusid harilikult laupäeviti. Aprilli kuu algul levisid jutud üliõpilaste ringides, et Vironia kinnitamisest ei tule midagi välja, sest poola korporatsioon Welecja ei pooldavat Vironia tunnustamist selle pärast, et ta ei saa tunnustada tema põhivärvi – oliivrohelist. Welecja põhjendavat oma väidet sellega, et Riias juba kolmel korporatsioonil on roheline põhivärviks ja seepärast võiks tulla arusaamatusi. Seda Welecja seisukohta teatasid meile varsti ka arkoonlased ja soovitasid meil muuta oma põhivärvi. Konvent ei võtnud seda arkoonlaste ettepanekut sellel semestril veel arvesse, vaid jäi esiotsa äraootavale seisukohale, sest semester hakkas lõpule jõudma ja C! C! ei saanud enam eksamite ajal korralikult tegutseda. Seega tuli Vironia tunnustamise küsimus järgmise semestri peale edasi lükata. 
Meie külaskäikude ajal teistesse korporatsioonidesse tekkis ka üks vahejuhtum, millest üks, juba teine mensuur enne kinnitamist, välja kujunes. Kui meie esindajad 11. märtsil Korp! Ruboniat külastasid, siis oli Rubonia konvendi korteris külalisena ka üks Frat! Concordia Rigensise liige olnud, nimega Thulman. Ta oli Eestimaalt pärit ja tema isal oli Järvamaal väikene mõis. Kui meie esindaja Jaak Lilienkampf Thulmanile selgeks oli teinud, et ta põlveneb eesti soost, siis oli viimane Lilienkampfi ropult sõimanud ja ka tulevase Vironia kohta haavavaid sõnu tarvitanud. Jaak Lilienkampf kutsus muidugi Thulmani välja ja aukohtus valis Lilienkampf kahevõitluseks rapiirmensuuri. Et meil siis veel oma riistu mensuuride jaoks ei olnud, siis läks J. Lilienkampf Frat! Baltica riistadega Thulmani vastu välja. Suuremat tagajärge sellel mensuuril ei olnud: Thulman sai väikese haava õlga ja see oli kõik. Frat! Baltica riistad valis Lillenkampf selle tõttu, et meil sel ajal võrdlemisi hea vahekord oli Frat! Balticaga.
Et süvendada tulevaste viroonlaste vahel sügavamat vendlust ja sõprust, otsustas konvent kevadsemestril 1900 ära pidada esimese kommersi. Selle esimese Korp! Vironia kommersi pühitsemine toimus vanades Vironia värvides 15. mail 1900 Ogeri suvituskohas, mis asus kolmkümmend viis kilomeetrit Riia linnast Riia–Dünaburgi raudtee ääres, samanimelise Düüna jõe harujõe – Ogeri – kaldal. Kommersiks oli valitud üksik suvila, mille rõdul toimuski vennastuspidu. Peale vennastuspidu ja õhtusööki mindi ühiselt kõrgele mäele, mis asus Ogeri jõe pahemal kaldal. Mäel süüdati lõkketuli, mille ääres istudes pidutujus keskusteldi, burši ja isamaalikke laule lauldi ja maitsti vahutavat tolleaegset hääd Riia õlut „Waldschlösschenit“. Oli ilus pilvitu kevadine soe öö, mis aina pidutuju tõstis ning selle tõttu veedeti terve öö Ogeri mäel. Teisel päeval sai suvila rõdul veel peaparandust tehtud ja alles õhtu eel sõideti Riiga tagasi. Sellest esimesest Vironia vennastuspeost jäi kõigile osavõtjatele kustumatu mälestus, oli ta siis noorliige – rebane – ehk päris sammaldanud pea, nagu seda oli meie esimees Gustav Nurm, keda meie üliõpilasžargoonis nimetasime „papi Nurm“. Vennastuspeol lauldi enamasti kõik laulud saksa keeles, ainult avamislaul ja hümn kõlasid eesti keeles.
Teine pool mai kuust kulus veel eksamite sooritamisele, mis kestsid juuni alguseni ja siis alustas igaüks teekonda kodu poole.
Kinnitamine 1900. a. sügissemestril
Õppeaasta 1900–01 sügissemester algas viroonlaste peres õige rusuvas meeleolus, kuna veleeclased olid esimesel C! C! koosolekul teatanud avalikult, et nad ainult siis hääletavad Korp! Vironia tunnustamise poolt, kui viimane muudab oma põhivärvi oliivrohelist. Seda andis Vironia subseeniorile Richard Mittile teada selleaegne Korp! Arkonia esimees Kviatkovski, sest sellel semestril oli C! C! presiidium järjekorras Korp! Arkonia käes.
Nüüd tuli Vironia konvendil otsustada, kas jääda oma põhivärvi juurde, või seda muuta. Konvent oli selle küsimuse arutamisel täies koosseisus oma üheksateistkümne liikmega koos, nendest viisteist vanemat konvendi liiget, kes olid avaldusele alla kirjutanud ning neli noorliiget, kes I semestril 1900 olid vastu võetud. Küsimust arutati väga põhjalikult ja üksikasjaliselt.
Vahepeal oli konvendi eestseisus erateel veel teada saanud, et Riia Polütehnikumi C! C! on Tartu ülikooli C! C! käest kirja saanud, kus protesteeritakse uue Riias asutatava Korp! Vironia värvide vastu, sest need olla väga sarnased Tartu saksa korporatsiooni Estonia värvidega. Teatavasti olid Estonia värvid roheline-violett-valge. Kuna Riia C! C! ja Tartu C! C! endisest ajast, kui saksa korporatsioonidel veel Riias ülekaal oli, kartelli vahekorras seisid, siis oli karta, et see asjaolu võib Riia C! C! veel rohkem lahkhelisid tuua Vironia vastu.
Need asjaolusid arvesse võttes ostustas Vironia konvent ühel häälel muuta oma põhivärvi oliivrohelist. Uue värvi valimiseks valiti erikomisjon, kuhu kuulus eestseisus kolme liikmega ja veel neli vanemat konvendi liiget. Konvendi otsuse põhjal pidi põhivärviks valitama niisugune värv, mis erineks täielikult Riia korporatsioonide värvidest. Komisjon töötas selle küsimuse kallal vaid kümme päeva ja tegi ettepaneku valida põhivärviks violett, missugust põhivärvi ei olnud ühelgi Riia korporatsioonil. Arvesse võttes, et violett on tuntud tehnika alal kui terase värv, mis ka meie lipukirja „Ühisusega“ sobib, siis otsustas konvent ühel häälel Korp! Vironia värvideks kinnitada violett-must-valge.
Sellest otsusest tuli nüüd teatada Riia Chargierten Convent’ile. Kuna septembri kuu jooksul oli Vironiasse õige palju noorliikmeid-rebaseid sisse astunud, siis otsustas konvent oma endise sisseande C! C!-le annuleerida ja uue avalduse koostada, kus ka uued liikmed oleks üles märgitud.
Noorliikmed, kes septembri kuu jooksul Vironiasse sisse astusid, olid järgmised: 1) Mauritz, Konrad; 2) Vestel, Georg; 3) Mossa, Hermann; 4) Ritson, Johan; 5) Lilienthal, Richard; 6) Iir, Aleksander; 7) Masen, Rudolf; 8) Klement, Voldemar; 9) Kamar, Johannes; 10) Korb, Jaan; 11) Behr, Richard ja 12) Kusik, Arno. Peale nende kaheteistkümne noorliikme, astus veel Vironiasse Eduard Jakoby, kes oli ühe aasta Tartu ülikooli juures studeerinud, nüüd aga Riia Polütehnikumi pöllumajanduse osakonda oli astunud. Seega oli 1900. aasta juurdekasv Vironiale tervelt kolmteist liiget.
Uus avaldus C! C!-le sai sisse antud oktoobri keskpaiku. See avaldus esitati kolmekümne kahe liikme nimel, neist kuusteist konvendi liiget ja kuusteist lihtliiget. See nimekiri oli järgmine:
I Konvendi liikmed: 
	1.	Nurm, Gustav
	2.	Mitt, Richard
	3.	Mitt, Ferdinand
	4.	Radik, Julius
	5.	Enno, Ernst
	6.	Zimmermann, Aleksander
	7.	Aule, Eduard
	8.	Lilienkampf, Jaak
	9.	Jürgenson, Karl
	10.	Jõudu, Hugo
	11.	Link, Nikolai
	12.	Amberg, Oskar
	13.	Kangro, Fromhold
	14.	Kurruk, Adalbert
	15.	Nikko, Alfred
	16.	Uhs, Oskar
 
II Lihtliikmed: 
	17.	Margens, Karl
	18.	Uibopuu, Artur
	19.	Paehn, Friedrich
	20.	Mauritz, Konrad
	21.	Vestel, Georg
	22.	Mossa, Hermann
	23.	Ritson, Johan
	24.	Lilienthal, Richard
	25.	Iir, Aleksander
	26.	Masen, Rudolf
	27.	Klement, Voldemar
	28.	Kamar, Johannes
	29.	Korb, Jaan
	30.	Behr, Richard
	31.	Kusik, Arno
	32.	Jakoby, Eduard 
 
Sellele uuele avaldusele kirjutasid kõik kolmkümmend kaks asutajatliiget alla. Peale seda sai üles märgitud kolm eestseisuse liiget, kes olid samad nagu esimesel sisseandel: esimees Gustav Nurm, abiesimees Richard Mitt ja kirjatoimetaja Ferdinand Mitt. Lõpuks oli sisseandes teade, et Korp! Vironia on oma värvideks valinud violett-must-valge ja selle tõenduseks oli avaldusele juurde lisatud üliõopilastekkel ja värvipael neis värvides.
Kui nüüd võrrelda esimest avaldust, mis veebruari algul C! C!-le sisse anti Vironia tunnustamiseks selle sisseandega, mis sai antud oktoobri kuu keskel, siis näeme, et viimases sisseandes mitte üksi ei suurenenud Vironia liikmete koosseis, vaid seal leiame ka mõningaid muudatusi. Nii langes Paul Tekkel konvendi liikmete nimekirjast välja, sest ta lõpetas kevadel 1900 ülikooli ja astus tegelikku ellu. Teiseks langes konvendi nimekirjast välja Evald Maehle, teatades, et ta ainelistel põhjustel ei saa konvendis kaasa elada. Komandaks langesid Artur Uibopuu ja Aleksander Keerig nimekirjast välja järgmisel põhjusel. Nad olid koos mõnede seloonlastega Suure-Wöhrmani pargis lahtisel restorani rõdul liiga buršikoosselt esinenud: olid kõvasti mürtsu löönud ja meile sõbralikud arkoonlased olid seda pealt näinud. Üks arkoonlane oli sellest teatanud meie subseeniorile Richard Mittile ning tähendanud, et see ülesastumine võib halvavalt mõjuda meie tunnustamise asjale. See oli üks nädal enne meie teise avalduse sisseandmist C! C!-le. Konvendis võtsid mõlemad, nii Uibopuu kui ka Keerig, omaks, et nad tõesti meie lipukirja ja üldise korporantide comment vastu olid eksinud. Peale selle oli Keerig veel teises kohas seloonlastega koos rumalusi teinud. Mõlemad said konvendi otsuse põhjal valjult karistatud: A. Uibopuu heideti konvendist kolmeks kuuks välja ja kaotas seega värvid ning on asutajate pildil musta tekliga. A. Keerig sai aga veel suurema karistuse: ta heideti Vironiast määramatuks ajaks välja ning võeti alles 1902. aasta algul Vironiasse tagasi. Ehkki see juhtum oli täielikult konvendi sisemine asi, võib siit näha, kuivõrd tõsiselt võttis Vironia veel enne avalikku ülesastumist oma liikmete mitte-korrektset esinemist avalikus kohas. 
Teisest sisseandest jäid loomulikult välja kolm liiget, kes esimeses sisseandes nimepidi figureerisid, ainult neljas Fr. Paehn palus, et ta võiks pildile tulla, mida ta endale mälestuseks tahtis jätta. Ta langes aga peale kinnitamist kohe Vironiast välja.
Nüüd, kus enamvähem kindel oli, et teise avalduse põhjal Korp! Vironia teiste korporatsioonide poolt tunnustust leiab ja ka Polütehnikumi direktori F. Grönbergi poolt kinnitatakse, tegi konvent komisjonile, kes juba pikemat aega Vironia Põhikirja väljatöötamisega ametis oli, see Põhikiri veel sellel semestril konvendile vastuvõtmiseks esitada.
Kuna konvent II semestril 1899. ja pea terv 1900. aastal oli koormatud Korp! Vironia kinnitamise asjadega, siis jäid „literaatide“ kõne ja vaielusõhtud tahaplaanile. Need omandasid nüüd, kus Vironia kinnitamise asi ikka ligemale nihkus , ka omale reaalsema kuju. Vil! A. Lukki, kes teatavasti töötas dotsendina Polütehnikumi juures, sisseande põhjal konvendile moodustati komisjon, kes pidi rutuliselt välja töötama „kõneõhtute“ põhikirja. Komisjoni liikmeteks valiti E. Aule, E. Enno ja J. Radik, kuna komisjoni üldjuhtimise vil! A. Lukk enda peale võttis.
Natukene üle kuu oli sellest ajast möödunud, kui teine avaldus Vironia tunnustamiseks C! C!-le oli sisse antud ning see avaldus kandis vilja Vironia tunnustamisega C! C! poolt 24. novembril 1900. Juba järgneval päeval, 25. novembril, ilmus C! C! esimees Arkonia seenior Kwiatowsky Vironia konvendi korterisse ja andis üle suusõnalise ametliku teate Vironia tunnustamise kohta C! C! poolt, sest C! C! presiidium oli Arkonia käes. Samal päeval sai Korp! Vironia esimees Gustav Nurm Polütehnikumi direktorilt Grönbergilt kirjaliku kutse ilmuda ühes teiste eestseisuse liikmete, Richard Mitti ja Ferdinand Mittiga 26. novembril 1900 kell 12 päeval tema kantseleisse Polütehnikumis.
Kui nimetatud ajal kõik kolm Vironia eestseisuse liiget olid ilmunud direktor Grönbergi juurde, siis deklareeris direktor Grönberg, et ta sel momendil kinnitab Korp! Vironia, kes teiste vanemate korporatsioonide poolt on tunnustust leidnud. Sellejärele ta pidas sütitava ja südamliku kõne, rõhutades korporatsiooni suurt ja tähtsat ülesannet üliõpilaselus, eriti aga noorte üliõpilaste kasvatuses ja ettevalmistuses tulevasele eluvõitlusele. Edasi avaldas direktor Grönberg lootust, et see kindel vaim, mis asutajad on istutanud korporatsiooni tema algpäevil, ei kaoks, vaid jääks püsima vaatamata aegade veerengule. Lõpuks soovis direktor korporatsioonile tema avaliku ülesastumise puhul palju õnne ja edu, kusjuures ta surus eestseisuse liikmete käsi. Nii direktor kui eestseisuse liikmed olid kõik väga liigutatud. Jumalagajätul soovis direktor uuel korporatsioonil paar päeva hiljem, nimelt 28. novembril, värvides üles astuda, et ta võiks korraldust teha selle ülesastumise puhul Polütehnikumis.
Kui 26. novembril eestseisuse liikmed konvendi korterisse tagasi tulid, peeti pühalik konvendi koosolek, kus ka otsustati avalikult värvides üles astuda 28. novembril.
Ülesastumine värvides avalikult 28. novembril 1900 toimus järgmise protseduuriga. Enne lõunat koguti kella 11. paiku konvendi korteri peale in corpore. Konvendi korterist sõideti kahe-hobuse voorimeeste sõidukitega kelle 12-neks Polütehnikumi hoone ette. Kõige ees sõitsid konvendi eestseisuse liikmed, neile järgnes lipukandja ühes kahe abilisega ja järgmistel sõidukitel sõitsid konvendi- kui ka lihtliikmed segamini. Värviteklid olid kõigil konvendi liikmetel kaetud musta kattega, kuna lihtliikmetel olid mustad teklid, millede paremal küljel oli kinnitatud väikesed vääntähed (tsirklid) V. C. F. V. – vivat, crescat, floreat Vironia. Eestseisuse liikmetel olid üle õla värvilised šärpid – violett, must, valge – ja käes rapiirid.
Polütehnikumi välistreppide platvormile asusid kõik Korp! Vironia liikmed, kust kolm eestseisuse liiget läksid Polütehnikumi ruumidesse teisele korrale direktor F. Grönbergi kabinetti, seal mustad katted värviteklitelt ära võtsid ja teatasid direktorile, et Korp! Vironia omas terves kosseisus on ilmunud Polütehnikumi ette teda tervitama ja ühtlasi tänama Korp! Vironia kinnitamise eest. 
Kui eestseisuse liikmed Polütehnikumi ruumidest välistreppide platvormile ilmusid juba värvides, siis võtsid ka kõik teised konvendi liikmed mustad katted oma värviteklitelt ära. Nüüd järgnes ühiselt laul: Vivat academia, vivant professores … Direktor Grönberg kuulas seda laulu lahtise akna juures teiselt korralt Polütehnikumi aktuse saalist pealt ja selle laulu lõpu korral viipas kätega alla. See oli üks liigutav moment, mis Vironia asjutajatele liikmetele südamesse tungis.
Kui see moment möödus, siis asusid kõik liikmed sõidukitesse. Nüüd sõideti teist teed mööda konvendi korterisse tagasi läbi Aleksandri tänava ja Bastei bulvaari. Rongi ees sõitis nüüd lipukandja oma kahe abilisega, kusjuures lippu lasti lehvida; lipule järgnes eestseisuse liikmete sõiduk ning sellele kõik teised sõidukid. Kui sõidukite rong oli jõudnud konvendi korteri ette, siis lauldi enne kui üles mindi konvendi ruumidesse veel Gaudeamus igitur, juvenes dum sumus … Seega oli see lihtne värvides ülesastumise protseduur läbi. 
Selle sama päeva öhtul toimus konvendi korteri ruumides Korp! Vironia pidulik avamiskommerss ehk vennastuspidu. Sellest kommersist võtsid peale Korp! Vironia liikmete osa veel Tartust selleks päevaks Riiga sõitnud Eesti Üliõpilaste Seltsi esindajad. Delegatsioon seisis koos neljast liikmest. EÜS-i konvendi saadikud olid üliõpilased B. Steinberg, L. Olesk ning P. Põld, kuna EÜS-i vilistlaskogu poolt dr. A. Paldrock ilmunud oli.
Kommerssi avas Vironia esimees G. Nurm väärika sündmuskohase pidukõnega. Kommersi laule juhatas, nagu see harilikult sünnib, magister cantandi (Oskar Amberg). Kommersi lauludeks olid tol ajal Riias enamasti saksakeelsed laulud, kuid meie võtsime ka juba eesti laule nende hulka. Sel avamiskommersil said sisse põimitud kolm eesti laulu: 
•	Eesti hümn
•	„Hellad vennad astkem kokku, rõõmupidu laua ümber“
•	„Kus Eesti rinnas tuksub julge süda, kus veri soontes kuumalt lainetab“
Iga kommersil lauldud laulu eel peeti nii Korp! Vironia tegevliikmete kui EÜS-i esindajate poolt pidukõned. Need sõnavõtud olid esijoones isamaalikult häälestatud, kui ka sõbralikud. Iseäranis hoogsa pidukõne pidas dr. A. Paldrock. Ta soovis südamest õnne Vironia asutajateleliikmetele, sellejuures eriti rõhutades seda asjaolu, et Riia Polütehnikumi juures on Esimese Eesti Korporatsiooni asutamine teoks saanud, kuna se Tartus Eesti elu keskuses nagu kiuste äpardunud oli kaks korda aastatel 1882 ja 1893. Ta avaldas oma hääd meelt ka selle üle, et korporatsiooni nimeks on asutajate poolt valitud nimi Vironia, mis vanu Tartu mälestusi värskeks teeb, sest teatavasti taheti „Korp! Vironiat“ asutada eesti soost üliõpilaste poolt Tartus aastal 1882. Korp! Vironia avamiskommerss möödus kõigiti harmoonilises isamaalikus meeleolus ning jättis nii viroonlastele kui ka EÜS-i liikmetele, kes sellest osa võtsid, kustumata mälestuse.
Peale avamiskommerssi oli Vironia konvendil veel nõu perekonnaõhtut ühes daamidega korraldada enne Jõulupühi, kuid see jäi teostamata kuna konvendi korteri ruumid olid selleks otstarbeks liiga kitsad ja ruumide üürimine teises kohas osutus liiga kulukaks. Perekonnaõhtu asemel korraldati aga 1. detsembril konvendi korteri peal õlleõhtu kutsutud meessoost külalistele.
Kutsutud võõrastena või külalistena viibisid sellel õhtul Vironias eesti soost perekonnapead, kellega viroonlased perekondlikult läbi käisid. Nende hulgas viibisid järgmised isikud: cand. jur. Leesment, kes Pärnust Riiga oli elama asunud advokaadina Ringkonna kohtu juurde, proviisorid Ollino ja Graumann, kellel omad apteegid Riias olid, cand. jur. Arro, kes advokaadina tegutses Riias, hambaarst Stamm, kes Riias praktiseeris, Oskar Uibopuu, kes oli raamatupidajaks Kokenhofi mõisas, C. Rell, kes oli suurema restorani pidaja väikeses Wöhrmanni pargis, õllepruul Nelk, kes asus ka Kokenhofi mõisas ja veel mitmed teised. Ka see õlleõhtu rullus isamaalisuse ja selle vaimustava mõju tähe all. Sellest andsid tunnustust hoogsad ja sütitavad kõned nii külaliste poolt, kui ka viroonlaste poolt, ning see võõrastepidu moodustas n.-ö. „lõppakordi“ Korp! Vironia asutamispäeva pidustustest, kusjuures külalised pärast poole ka Vironiat aineliselt toetasid.
Detsembrikuu 4. või 5. päeval 1900 said kõik kolmkümmend kaks Vironia asutajatliiget koos pildistatud. Üks eksemplar sai raamistatud ja konvendi korteri seinale riputatud jäädavaks mälestuseks tulevastele generatsioonidele. Igaüks asutajaliige tellis ka omale ühe pildi mälestuseseks.
Edaspidine organisatoorne töö 1900. a. sügissemestril
Nüüd hakkas ka Vironia asutamise semester lõpule jõudma, aga enne Jõulupühi sai siiski veel üks suurem konvendi koosolek ära peetud, kus kaks tähtsat otsust tehti. Need isikud, kes enne Korp! Vironia asutamist Riia Polütehnikumi olid lõpetanud ja seega vilistlasteks saanud, kuid üliõpilaspõlves olid asutatava esimese eesti korporatsiooni elu kaasa teinud ja seega Vironia asutamiseks kaasa aidanud, said Korp! Vironia asutajateksvilistlasteks konvendi poolt tunnustatud.
Nid isikuid oli kokku kuus: 
•	Karl Ipsberg
•	David Koik
•	Johan Raudsepp 
•	Aleksander Lukk
•	Paul Tekkel
•	Hans Margens
(esimesed viis diplom-insenerid, viimane majandusteadlane). Diplom-insener Karl Ipsberg sai veel Korp! Vironia auvilistlaseks vastu võetud, kuna tema koos Vironia asutamisaegse esimehe Gustav Nurmega oli eesti korporatsiooni idee ülestõstja. 
Teine tähtis asi oli Korp! Vironia põhikirja vastuvõtmine, mille kallal komisjon juba üle aasta oli töötanud, aga mille kinnitamist tehnilistel põhjustel ei olnud veel vastu võetud. Vironia põhikirja komisjoni liikmed olid Ferdinand Mitt, Ernst Enno ja Karl Jürgenson, kuna vil! Aleksander Lukk veel nõuandvaks liikmeks oli koopteeritud. Korp! Vironia üleüldine põhikiri, miis kooskõlastada tuli tolleaja üldiste korporatsioonide reeglite (comment) järele, sai oma lõppkujul järgmise redaktsiooni: 
 Korporatsioon Vironia üleüldine põhjuskiri. 
 Korporatsiooni asukoht. 
	1.	 Korporatsioon Vironia on asutatud Riia Polütehnikumi juurde  Eesti üliõpilaste kogumiseks ja 26-mal novembril  1990. kinnitatud ühisus.  
 
 Korporatsiooni ülesanne. 
	2.	 Korporatsioon Vironia ülesanne on ome liikmete kasvatamine  [parast poole lisati juurde „kasvatamine rahvuslises  vaimus“ –O.A.] ausameelsuse alalhoidmine ja  tõstmine, sõpruse kasvatamine, viisakuse tundmuse  edendamine ja vastastikune vaimline ja aineline toetamine.  
	3.	 Korporatsioon Vironia liikme kohus on igalpool oma seltsivenna ja  oma korporatsiooni au eest välja astuda.  
 
 Korporatsiooni värvid ja lipukiri. 
	4.	 Korporatsioon Vironia värvid on: violett, must, valge ja  lipukiri: Ühisus, Kindlus, Ausus.  
 Korporatsiooni liikmed. 
	5.	 Korporatsiooni liikmed jagunevad nende õiguste ja kohuste  järele pärisliikmeteks ja lihtliikmeteks; korporatsiooni  liikmed nimetatakse üliõpilase põlves tegevateks  liikmeteks; ülikoolist lahkumise järele  vilistlasteks. Vilistlased jagunevad niisama  pärisvilistlasteks ja lihtvilistlasteks.  
 Tähendus: korporatsioonil on ka auvilistlased. 
	6.	 Sisseastuja võetakse lihtliikmeks peale selle, kui ta  lubanud on korporatsioonis olevaid sedausi pidada.  
 Tähendus: korporatsiooni võivad vastu võetud saada ainult eesti soost üliõpilased. 
	7.	 Nelja kuu korporatsioonis olemise järele võib lihtliige  pärisliikmeks vastu võetud saada.  
	8.	 Lihtliikme pärisliikmeks vastuvõtmiseks on suure  enamuse tegevate pärisliikmete poolt olemist tarvis.  
 Tähendus: suureks enamuseks nimetatakse 2/3 hääli. 
 
 Korporatsiooni juhtimine ja sisemine kord. 
	9.	 Tegevate pärisliikmete kogu käes on korporatsiooni  tegevuse juhtimine, nagu seaduste andmine ja nende täitmise  üle valvamine. Seda kogu nimetatakse konvendiks.  
 Tähendus: konvent valib oma liikmete hulgast ühe semestri peale kolmeliikmelise eestseisuse: esimehe, abiesimehe ja kirjatoimetaja. Eestseisus on korporatsiooni ametlik esitaja. 
	10.	 Konvendil on õigus selle üleüldise  põhikirja põhjal korporatsiooni ühiselus  tarvilisi seadusi välja töötada. Seda seaduste kogu  nimetatakse kodukorraks.  
	11.	 Kodukorra loomine ja muutmine sünnib 2/3  häälteenamusega kõigist tegevate  pärisliikmete häältest.  
	12.	 Vilistlastesse puutuvaid asju öiendab vilistlaste konvent, kus  kõigil pärisvilistlastel hääleõigus on.  
	13.	 Vahekord tegevate liikmete ja vilistlaste vahel korraldatakse  ühiste – konvendi ja vilistlaste konvendi poolt  määratud seaduste läbi.  
	14.	 Autülid korporatsiooni liikmete vahel lõpetatakse  korporatsioonis.  
 
 Korporatsiooni sissetulekud ja kapital. 
	15.	 Korporatsiooni sissetulekuks on liikmemaksud ja korporatsiooni  vilistlaste ning tegevliikmete annetused.  
	16.	 Korporatsioonil on oma põhikapital, mis on  puutumata. Põhikapitali määrused võivad  ainult konvendi ja vilistlaste konvendi ühist otsust  mööda muudetud saada.  
 
 Korporatsiooni põhikirja muutmine ja tegevuse lõpetamine. 
	17.	 Selle üleüldise põhjuskirja muutmiseks on  konvendi, kui ka vilistlaste konvendi ühist otsust tarvis.  
	18.	 Otsust selle üeüldise põhjuskirja muutmiseks teeb  konvent omalt poolt 2/3 hälteenamusega kõigist  tegevate pärisliikmete häältest.  
	19.	 Kui korporatsiooni tegevus lõpetatakse, siis otsustab  konvent oma varanduste kohta ja täidab need  määrused, mis mõnede varanduse osade kohta on  tehtud ennemalt. Niipalju kui Korp! Vironia  üleüldisest põhikirjast, millest näha on, et  konvent nende määruste põhjal laiemas ulatuses  võib välja töötada kodukordi, mis  reguleerivad nii konvendi tegevust, kui ka teisi küsimusi,  mis korporatsiooni juhtimisel tarvis lähevad.  
 
Mis puutub paragrahv 2. pärastissse muutmisse, et seda täiendati sõnadega, et Vironia liikmete kasvatamine sünnib „rahvuslikus vaimus“, siis oli see küll ka asutamise ajal juba ette nähtud, kuid taktilistel põhjustel tuli nendest sõnadest loobuda põhikirjas selle tõttu, et avalik toonitamine tookordseis oludes ei olnud lubatav vene võimude poolt ja asutajad pidid arvestama selle õhustikuga. 
Selle semestri viimasel konvendi koosolekul tõsteti veel üles järgneva semestri jaoks nii eestseisuse kui ka teiste konvendi ametmeeste valimised. Kuna kinnitamise aegne eestseisus koosnes vanematest liikmetest, kes juba ülikooli lõpetamise ajajärgus olid, siis teatasid nemad konvendile, et nad kõik tagasi astuvad, et endid täiesti järgmisel semestril ülikooli tööle rakendada diplomitöö lõpule viimiseks. Nüüd tuli juba nooremate tegevliikmete hulgast eestseisuse liikmed valida. Et konvendi liikmed seda küsimust põhjalikult läbi kaaluda saaks, keda eestseisuse liikmeiks valida, otsustati valimised jaanuari kuu peale 1901. a. edasi lükata. 
Tagasivaade ja hinnang
Nüüd tuleb küsida, kuidas vaatas eesti seltskond Vironia ülesastumise peale omis värvides ja kuidas reageeris sellele eesti ajakirjandus? Ühelt poolt kiideti seltskonna poolt seda heaks, kuna nüüd võib Vironia ümber koondada kõiki eesti soost üliõpilasi, kes Riia Polütehnikumi sisse astuvad ja noored saavad selle läbi ümbersaksastamisest ära hoitud. Teiseks leidis seltskond, et Vironia, olles nüüd Riia Chargierten Convent’i liige ja omades seega üheõigusluse teiste Riia vanemate korporatsioonidega, saab tulevikus mõjuma nii nooremate kui vanemate iseteadvate eestlaste hulgas rahvusliku vaimu tõusule.
Teiselt poolt olid Vironia avaliku tunnustamise ajal liberaal-demokraatlikud voolud Eestis pead tõstmas ning uute ideede kandjad vaatasid üle õla Korp! Vironia asutamisele, mis pidi nende arvates ainult saksa korporatsioonidele järelahvimine ja ülipõpilaselu liialdamine olema. Algaastail sai Vironia selle tõttu avalikkuse poolehoiu kõrval eesti ajakirjanduses nii mõnegi tugeva müksu.
Viimaste etteheidete peale reageerisid Vironia asutajadliikmed sellega, et nad igal pool toonitasid Korp! Vironia peaülesanded, mis järgmised olid: 
•	koondada võimalikult kõiki iseteadvaid eesti soost üliõpilasi Riia Polütehnikumi juures ühise Vironia lipu ümber, mille lipukirjaks on „Ühisus, Kindlus, Ausus“
•	kasvatada järeltulevat noorsugu eesti rahvuslikus vaimus
•	noortele liikmetele nende kasvatamise juures sisseimbutada viisakas, korrektne ja mõõdukas üliõpilaste eluviis, kusjuures liialdasest buršikoossusest ja joomakultusest tuleb loobuda
Nendest põhimõtetest on Vironia oma järelkasvu õpetamisel alati kinni pidanud ja sellega igal pool avalikkuse ees poolehoiu võitnud. Liialdatud üliõpilaseluviisist ja joomakultusest ei saanud viroonlased juba selle tõttu osa võtta, sest selleks puudus neil majanduslik alus.
… Riias läks üliõpilasel stuudium aastas 500 rubla maksma. Kui sellest summast maha arvata loengute tasu 150 rubla, siis jäi elamiseks ainult 350 rubla järele. Kuna stuudiumi aeg aasta kestel vältas ligi üheksa kuud, siis võis tudeng kuus äraelamiseks tarvitada ümmarguselt 40 rubla. Elamiskulud kuus olid üksikasjaliselt: möbleeritud toa üür 8–10 rubla, söök 18 rubla (60 kopikat päevas) ja korporatsiooni liikmemaks 4 rubla (kümme protsenti kuurahast), seega kokku 30 rubla. Ülejäänud 10-st rublast jatkus vaevalt teisteks kuludeks, nagu jalanõud, pesu ja riided ning õppetarbed. Tihti tuli ette mitmetel viroonlastel, kellel vähem kui 500 rubla aastane sissetulek oli, lõunat süüa rahvaköögis, mis Riia linna keskuses asus ja kus lõunaks sai herne ehk kapsasuppi 5 kopika eest. Kevadsemestri lõpul oli enamasti kõigil raha puudus ning siis viidi oma talvemantel pandimajja, et kodusõiduks raha saada.
Kui nüüd ligemalt vaadata Vironia asutajate sotsiaalset päritolu, siis näeme, et kolmekümne kaheksast liikmest (siia on ka asutajadvilistlased arvatud) kakskümmend kuus isikut olid põllumeeste pojad, kaks majaomaniku, neli ametnikkude, neli käsitööliste ja kaks kaupmeeste poegi. Seega olid Vironia asutajad oma suures enamuses põllupidajate pojad ehk maapoisid ja need kakskümmend kuus tüsedat, arukat ja tööga karastatud isikut jäid n.-ö. Vironia alussammasteks.
Ehkki viroonlased asutamise ja kinnitamise ajajärgul korporatsiooni tööga üle koormatud olid, ei jätnud nad oma ülikooli tööd kunagi lohakusse, mis kõige kujukama pildi sellest annab, et ajutajatest liikmetest ainult üksainus ülikooli ei lõpetanud. Kolmekümne kahest asutajastliikmest surid kolm isikut stuudiumi kestel: Eduard Jakoby, Jaan Korb ja Rudolf Masen. Kolm langes eesti keele mitteoskamise tõttu Vironiast välja juba 1901. aastal. Järele jäi seega kakskümmend kuus liiget ning nendest ei lõpetanud Polütehnikumi ainult üks. See oli hea eeskuju nooremale generatsioonile ja ta kandis ka vilja, sest nii kaua kui Vironia tegutses Riias Polütehnikumi juures, oli mittelõpetajate arv ikka väikene. 
/…/
Kuna Alma Mater Rigensis oma õppejõududega ja eeskujulikkude õppemeetoditega suurest kaasa mõjus selleks, et Vironia asutajatestliikmetest said töö-teovõimsad ja kohusetruud kindla iseloomuga isikud, siis Vironia asutajad omalt poolt panid aluse korporatiivsele kasvatusviisile noorematel Vironia generatsioonidel, et Vironia kasvatas oma noori Eesti rahvuslikus vaimus, ausameelsuses, sõpruses ja viisakuses.